Какво друго? Контролното по история. По-късно ще ти помогна с него.
Дадоха ли ти отсрочка по испански?
Какво? - О, боже.
Спунър, трябва да му помогнеш по испански.
В понеделник имате изпит по статистика. Джей Ди.
Свински цицки. - Майната ти.
Джей Ди ще ти помогне по статистика.
Добре, трябва да тръгвам. Продължавай да учиш.
Благодаря, Рустър. - Чао, Грег.
Вярвам в теб.
Да си направим ли почивка за трева? - Помислили сме и за това.
Здравейте, момчета.
Благодаря ви за помощта. - Здравей.
А сега продължавайте да учите или ще ви убия.
Мамо. - Томи се роди шест килограма.
Разкъса ме от вагината до ректума.
Не съм преживяла всичко това, за да го изключат.
Да, госпожо. - Да.
Обичам те, фъстъче.
И аз те обичам.
Какво беше това? - Наистина ли си разкъсал вагината й?
Млъквай.
Знам, че днес имахме презентация,
но ми е трудно да преподавам, когато се натискате така.
Не отговарям за действията си, когато угасят лампите.
Отговаряш, Джордж.
Добре. До скоро, скъпа.
Здравей. - Здравей.
Искаш ли да се почувстваш по-добре?
Искам. - Добре.
Това е първият ден от началото на новия ми живот.
Колелетата са доста далече. Слагаш я прекалено рано.
Не ме интересува.
Сложи си и ти твоята, да не се чувствам глупаво.
Да вървим. - Хайде.
Как си? - Какво става?
Трябва да ви кажа нещо.
Наистина беше трудно решение,
но ще откажа на предложението на "Биотека".
Ще остана тук с Арчи.
Трябва да помисля.
Каза ли ви?
Не е ли най-глупавото нещо, което сте чували?
Мисля в момента.
Добре.
Мислете си.
Новите ни жилетки много ми харесват.
Гумените екипи винаги ми отиват.
Готов съм.
Добре. Супер.
Подкрепям те.
Трябва да правиш това, което е най-добро за теб.
Благодаря.
Не. Какво?
Спокойно. Не съм свършил още.
Обаче трябва да си сигурна,
че Арчи поема същия ангажимент към теб, какъвто ти поемаш към него.
Разбираш ли? - Добре.
Или ще го убия. - Аз също.
Скапаната Русия и Сталин.
По дяволите.
Здравей, Арчи. Имаш ли време?
За теб винаги. Ще си почина малко.
И без това трябва да раздвижа кръвта.
Ще направя малко упражнения. Ще се присъединиш ли?
Не, няма нужда. През последните два дни си отменил часовете си.
Съжалявам. Заради крайния срок за книгата.
От 36 часа само с нея се занимавам.
Мъча се.
Пила ли си напитките "Целзий"? Студентите ми казаха за тях.
Малко ми напомнят на кокаина.
Усещането, което ти дава кокаинът, но без мрачната му, плашеща страна.
Много е забавно, когато се срещаш с хора, но...
Не е за вярване, че дават на децата да пият това. Не е здравословно.
И аз така мисля. - Сърцето ми бие толкова бързо!
Чуваш ли?
Ще тръгвам.
Не отменяй повече часове.
Тук е като в дискотека. Разбираш ли?
Успех с книгата.
РУСТЪР
Как си? Майната ти.
Ето те и теб.
Какво става?
Казах на момчетата от отбора, че ще се видя с теб.
Много им липсваш.
Глупости. - Истина е.
Помниш ли, когато се изпика на леда?
Не помня. - Петното още се вижда.
Всеки път когато се пързалят през петното, леко се усмихват.
Това е много хубаво.
Благодаря, че го каза.
Как върви рехабилитацията?
Добре. Кристал доста ми помогна. Намери чудесен център.
Супер. - Да.
През повечето време съм на групова терапия или играя блекджек онлайн.
Откакто не пия, открих света на хазарта.
Поне лъч надежда. - Звучи забавно.
Доста добри хора са.
Грег ще си тръгне след няколко дни. - Да.
Искаше да разбере
дали ще продължиш работата си след коледната ваканция.
Програмата ми е от осем седмици.
Така че ще трябва да довърша започнатото. - Да.
От друга страна, не съм страхливец.
Имам демон в себе си, който крещи:
"Хайде да купонясваме!".
Недей да слушаш този демон. - Не трябва да го слушаш.
Ще говоря с Уолт.
Ще ти намерим заместник, докато се възстановиш.
Да, благодаря.
Трябва да тръгвам. - Чао.
Благодаря. - Чао.
Залагам 50 долара, че ще размисли и ще се върне.
Не мисля, че трябва да заместваш алкохола с хазарт.
Ти да не си ми майка? - Не.
Да не си майка ми с гърди, увиснали до пъпа?
Ще тръгвам. - Добре.
О, боже! - Какво става?
Правя проучване за Втората световна.
Знаете ли кой е гаден? Германия. - Трябва да си го запишеш.
Получих съобщение от майка ти, че утре ще вечеряте заедно.
Тя е в Бостън, но ще е хубаво да дойде
и да ми каже, че мъжете не струват и че съм слаба.
Май ще е доста забавно.
Докъде стигна?
Мидуей е мястото, където се е състояла битката,
а не средата на войната.
Това е объркващо. - Не.
Днес видях Арчи.
Живее си живота. Но все още ме оставя без дъх.
Толкова съм скучна! - Не се самообвинявай.
Мисля, че ще го превъзмогнеш по-бързо от мен.
Да, но трябва да правя нещо повече от каране на колело.
Аз имам адерал.
Не. - Може би.
Или да се включа в програмата за постоянна длъжност на Дилън.
Мястото ми е тук, в този колеж. - Чудесен преподавател си.
Така е. - Да.
И знаеш ли защо? - Стига.
Ще го кажа. Ти си рок звезда. - Недей.
Ето.
Не обича да го казвам, но постоянно го правя.
Знаеш ли? Така е. Рок звезда съм.
Да. - И знаеш ли? Много съм умна.
Много си умна.
Мога да бъда забавна, когато искам.
Само че не искам толкова често.
Освен това съм доста секси, нали?
Не питайте мен, а него.
Ти си най-красивото момиче на света.
Виждаш ли за какво става въпрос? Ти ми отговори.
Добре, аз...
Знам, че сте в списъка на най-хубавите преподавателки в "Лъдлоу".
На кое място съм? - На четвърто.
Супер, в топ пет съм. - Да.
Да. - Топ пет.
Четвърто място. Супер.
Добро утро.
Сигурно сте се мъчили цяла нощ
със задачата, която ви дадох в последния момент,
но за да участвате в семинара ми за ниво 400,
трябва да сте изцяло отдадени на величието на световната история.
Като имате това предвид, какво мислите за книгата ми?
Аз успях да прочета само първите 600 стр.
Добре, Рубен. Дано да не проявя същата липса на издръжливост,
когато оценявам дипломната ти работа.
Дано да я прочета цялата.
Искам да чуя мнението ви. Не пестете критиките.
Хайде, слушам ви.
Знам, че не е художествена литература, но стилът на писане е поетичен.
Напомня ми на Пушкин.
Точно това исках да постигна.
Пушкин. Благодаря ти, Илай.
Въпреки това би било добре да се съкрати малко.
Да, но аз смятам,
че обемът е оправдан за книга от такъв ранг.
Много е обемна.
Пак ли ти се обади?
Някой обича да слуша гласа си.
Дайте ми я. Вече я дадох на редакторката си.
Щом сте я предали вече, защо ни накарахте да я четем?
Защото си мислех, че имаме сходни възгледи.
Нищо. Светът винаги има нужда от още охранители и диджеи.
А сега се махайте.
Но часът току-що започна. - Хайде, чао.
КОЛЕЖ "ЛЪДЛОУ"
Какво да очакваш от деца с ненапълно развита префронтална кора на мозъка?
Тя отговаря само за контрола на импулсите и вземането на решения.
Но не и за критичното мислене. - Знам.
Знам, че много обичаш комплиментите,
но наистина гениалните хора нямат нужда да им се казва, че са гениални.
Тогава как ще разберат?
Неувереността не ми отива. Просто ще я махна от себе си.
Ето така. - И от тази страна.
И там ли има? - Ето така.
Всичко е супер.
Казаха ми, че тази къща ще е свободна другия семестър.
Виж, това ще е новият ни дом.
"Нашият" ли? - Ще имаме дете, скъпа.
Сигурен съм, че Робин ще иска да живее с майка си.
Не ми харесва името Робин.
Кой живее тук сега?
Някой, който изпълва цялата къща с положителна енергия.
Имах среща с председателя на съвета и той много обича да кара колело.
За съжаление е натрошил дясната си ръка.
Не те чувам.
Трябва да изчакаш да дойда в кабинета, преди да говориш.
Прав си.
Как си е счупил ръката? Паднал ли е?
Значи все пак си ме чул.
Хвана ме.
Имаш много силен глас, който се чува и в моя кабинет.
Когато разговарях с Греъм за това,
че трябва да намерим още един треньор по хокей,
каза, че цялата хокейна програма може да се съкрати.
Не, не може. Стига.
Момчетата тренират усърдно. Това ще ги убие.
Ставаме все по-добри.
Покани Греъм на утрешния мач. Ще играем с "Прюит".
Мисля, че можем да им дадем сериозен отпор.
Да се надяваме.
Опитах се да го убедя,
че не всяко решение трябва да се основава върху бюджетни съображения,
но той се разсмя толкова силно, че си счупи зъб.
Май е много крехък човек. - На 80 години е.
Не означава, че трябва да му падат зъбите от смях.
Дилън, ти каза, че всички ще се вслушат
в идеята ти за постоянна длъжност. Това си е твоя грешка.
Харесва ми тази енергия.
Вече съм проактивна.
Добре, но имам час сега.
Имаш още две минути.
Снощи попаднах в капана на текилата и войниците,
които изненадват децата си в инстаграм,
затова трябва да си спомня какво трябваше да преподавам.
Ще бъда бърза. Моля те.
Давай. - Добре.
В момента имаме само един постоянен преподавател по история на изкуството.
Единственият му час се казва "Голи".
Дори не се знае дали е за изкуство. - Трябва да проверя.
Вече имам две статии в октомврийския брой на списанието.
Говорих с куратор от Бостън,
който може да осигури съвременни творби за музея "Кабът".
И съм страхотна преподавателка. Какво мислиш?
Мисля, че си идеална кандидатка за постоянна длъжност.
Пет години? Това бързо ли е? - По принцип отнема повече време.
Защо й разваляш настроението?
Не му обръщай внимание. Гордея се с теб.
Благодаря, мамо. - Няма защо.
Винаги знаеш какво да ми кажеш.
Жалко, че баща ти не знае. - Много смешно.
Той те обича, но не знае как да го покаже.
Много мразя да казваш такива неща. - Разбираш го, нали?
Отивам на тренировката. Продължавайте да се подигравате.
"Продължавайте да се подигравате." - Разсърди се.
Винаги ще ви обичам, макар че сте лоши хора.
Как е той?
Много добре. - Така ли?
Да. Свали онази ваша снимка от стената.
Какво? - Да. Знам.
Добре.
Мамо, стига.
Какво? - Стига.
Той най-накрая започва да те забравя.
Скъпа, не.
Не може да ме забрави, защото никой не ме забравя.
Не се смея.
Не може ли една жена да иска бившият й мъж
тъжно да я боготвори до края на живота си?
Боже, мамо. - Това е лошо, нали?
Отивам да работя. - Не е добре, нали? Лошо ли е?
Мамо. - Ще работя по въпроса.
Лошо момиче.
Добре, събери се. На кого ще подадеш?
Стреляй, Ди Джей.
Ето така.
Да!
Вярвате ли в чудеса?
Добре, съберете се.
Браво.
Не се притеснявайте за Брад.
Имаше много кръв, но никой не го е ударил.
Просто така става, когато се притесни.
Брад, добре ли си? - Да.
Утре излизаме срещу "Прюит". Добри са, но аз вярвам във вас.
Как се чувствате?
Аз съм уплашен. - Не се страхувай.
Последния път ми избиха предните зъби.
Тези са изкуствени.
Добрата новина е, че изглеждат страхотно.
"Прюит" имат чудесен отбор.
Те са по-бързи от нас и по-едри от нас.
И си имат онзи номер 49.
С големите мустаци.
Сигурно играе хокей само вечер,
за да излее цялата ярост,
която се натрупва в него през деня, докато работи на пристанището.
Точно сега е най-неподходящият момент да загубя нишката на мисълта си.
Знам, че не го казвам често, но ви обичам.
На кого му пука? Недей да ги глезиш. Не си им бавачка.
Дони, това е закрита тренировка.
Не и за мен. Аз имам значка!
Имам значка, само че е в киното.
Снощи гледах 15-годишния юбилей на филма "Купихме си зоопарк".
Не съм го гледал. - Този филм промени живота ми.
Знаеш ли, че можеш да си купиш зоопарк?
Добре. - По действителен случай е.
Знаеш ли Мат Деймън?
Обожавам го. - Направо е изумителен в тази роля.
Няма да повярваш какви животни има във филма.
Ще го гледам. - После ще ми благодариш.
Що се касае за тези момчета, нямат никакъв шанс,
ако се държат като малки момиченца!
Благодаря, Дони.
Да. - Не мислех, че ще го кажа,
но съм съгласен с полицай Дони.
Няма да спечелите мача,
ако се държите като малки момиченца.
Не бях първият, който ги нарече "малки момиченца".
Беше местният полицай,
с когото обсъждахме един неизвестен филм с Мат Деймън.
Хубав филм. Купуват си зоопарк.
Не трябва женският пол да се сравнява със слабост.
Съгласен съм. Просто искам да кажа,
че ако пуснеш малки момиченца на четири-пет години
на леда срещу колежански отбор по хокей,
просто ще ги размажат.
Нямам предвид, че ще загубят. Буквално ще умрат.
Това е редакторката ми Бренда. Трябва да вдигна.
Как си, Бренда?
Кажи на Бренда, че според нас не ставаш за нищо.
Не очаквах да се обадиш толкова скоро.
Все пак книгата ми не е от 180 стр. за човек на име Рустър,
който пръска главите на хората и блудства.
Има и други неща.
И така, какво мислиш?
Това е...
Това е чудесно.
Идеално.
Можех да кажа: "Не се дръжте като малки момченца".
Ще ми липсва това, Грег.
На мен също.
Как така няма да я публикуваш?
Не може да вземеш това решение, след като си прочела само няколко глави.
Има хора, на които толкова им хареса,
че снощи са прочели 600 страници.
Да, разбира се.
Тази новина много ме развълнува. Ще ти се обадя по-късно.
Бренда е.
Да.
Чао.
И?
Много й хареса, разбира се. - Да.
Да. Добре. - Хайде. Дай ми една прегръдка.
Да.
Ти си автор на книга.
Не съм го очаквал.
Тази сутрин майка ти се отби да ме види.
Би ли й казала, че ми беше много приятно да я видя?
Да, разбира се. Искате ли да й го кажа по-искрено?
Ще ти бъда благодарен.
Прочетох препоръките на Дилън.
Вместо да чакаш пет години,
какво ще кажеш да започнеш постоянна работа след една?
Сериозно ли?
Винаги съм сериозен.
Благодаря ви, сър. Няма да съжалявате.
Вярвам в теб.
Здравей, Кристал.
Когато майка ми беше тук, споменаха ли нещо за постоянна работа?
Ако кажа "да", това ще те зарадва ли, или ще те натъжи?
Ще ме зарадва. - Боже, Греъм.
Ако ще караш колело, обещай ми да се пазиш.
Съжалявам. Когато карам това колело, обичам да правя скокове.
Да поговорим за мен сега. Искам да започна нов етап в живота си.
Името ми е изписано на тази сграда.
Мамо? - Да, здравей.
Може ли да поговорим, когато свършите?
Разбира се.
Прозвуча ли ти толкова зловещо, колкото и на мен?
Добре, момчета, седнете.
Чуйте ме.
Преди да излезем и да победим "Прюит"...
Да, казах, че ще победим "Прюит".
...мислех, че ще се зарадвате да видите един стар приятел.
Момчета!
Добре.
Добре, точно така.
Боже.
Толкова сте пораснали!
Грег ми каза, че сте малко потиснати.
Просто искам да ви кажа,
че щом аз успях да променя скапания си живот,
значи и вие можете да сритате задниците на "Прюит"!
Точно така! - Да!
Можете да го направите. Затова искам да излезете...
Чакай, Грег. Всъщност това е добра възможност да им се извиня.
Няма нужда... - Да. Лукас.
Помниш ли, когато ми каза,
че лекарството ти за хиперактивност е спряло да действа?
Да. - Така беше.
Аз го смърках всяка сутрин, за да мога да стана от леглото.
Аз какво съм вземал тогава? - Таблетки за почистване на аквариум.
Но рибките ми умряха. - Добре. Благодаря ти, треньоре.
Оценявам го. - Има и още.
Не. - Сам.
Помниш ли, когато ти откраднаха колелото? - Да.
Казах ти, че Ди Джей го е харесал
и е казал, че ще е страхотно да открадне от най-добрия си приятел.
Аз го откраднах.
Размених го за шест коктейла "Джуншайн", каквото и да беше това.
Добре, момчета,
ще бъде наистина полезно да възродим това приятелство.
Да, точно така. Но ако на някого му липсва нещо,
взех толкова ваши неща, че вече не помня.
Като тази верижка например.
Не я продадох, защото е хубава. Вижте, от истинско злато е.
Много е хубава. - На кого е?
Нийл, наистина ли? Тя е с кръст. Мислех, че си евреин.
Добре, Брад.
Ти си единственият, на когото съм помогнал.
Помниш ли онази докторантка, която те заряза като мръсно коте?
Това е защото аз я чуках.
Тя само създаваше проблеми, затова не ми благодари.
Добре, момчета, играйте здраво.
Благодаря, треньоре. - Ще успеете!
Хайде да се позабавляваме.
Добре. Добра енергия.
Браво, Боби!
Божичко!
Хайде!
Добре.
Добра силова игра.
Хайде! Да!
Нещастник!
Той е само едно момче.
Спрете. Стига.
Точно така! Пуснете му кръв!
Счупена ли му е ръката?
Да! - Размажи го!
Давай, Ди Джей!
Да!
Браво, момчета!
"Лъдлоу"! - Прекрасен мач.
Това е синът ми. Синът ми вкара гол.
Вдигнете ръка, ако синът ви е отбелязал гол.
Защо си вреш носа в тази работа?
Знаеш от колко време искам да изляза от сянката ти.
Скъпа, ако искаш да се извиня, че съм ти майка,
няма да го направя. Дала съм ти много хубави неща.
Голям мозък, прекрасна коса, идеалния брой лунички.
Твърде много са. Понякога ги крия. - Защо ги криеш?
Знам, че ме поканиха на интервю, защото съм ти дъщеря,
но аз сама получих тази работа.
Не съм я получила сама, нали? - Сигурно си го знаела дълбоко в себе си.
Не знаех.
Беше неопитно 29-годишно момиче, а ти предложиха да станеш преподавател.
Как мислиш, защо? - Представих се добре на интервюто.
Бях облечена с хубава рокля. Боже, колко съм тъпа.
Не си тъпа. - Тъпа съм.
Най-тъпият човек на света. - Не, по-скоро си наивна.
С времето ще се научиш. - Боже мой.
Откраднала си петела. Супер.
Не е супер. Дори и това не съм направила сама.
Смятах, че съм постигнала всичко това сама,
защото когато ставаше въпрос за моя живот, ти не се намесваше твърде много.
Дори изобщо.
Не те обвинявам. - Само малко.
Малко, да.
В моя защита ще кажа, че дори не беше моя...
Няма значение.
Чия идея беше?
Рустър! - Добре.
Добре.
Стига толкова!
Много се гордея с вас. Свършихте чудесна работа.
Не, чакайте.
Това беше само един мач. Не го забравяйте.
Но това е най-добрият ден в живота ми!
Рустър!
Боже, стресна ме. Победихме, скъпа!
Спечелихме.
Как можа да го направиш?
Предполагам, че извадих късмет.
Сигурно повече няма да спечелим. Какво става?
Защо си приел работата тук?
Защото ми харесват предизвикателствата и да излизам от зоната си на комфорт.
Това изобщо не ти харесва. - Преди ми харесваше.
Значи не си приел работата тук, за да не ме уволнят?
Щях да си тръгна, татко. По-далече от Арчи и това място.
Може би ако бях отишла в друг град,
това щеше да е добре за мен,
но не ми даде да го направя. - Не исках да допуснеш грешка.
Трябва да правя грешки.
Имам нужда да правя грешки.
Не вярваш, че мога да се оправям сама.
Не е вярно. - Постоянната длъжност.
Това, че ме взеха тук. Ти си уредил всичко.
Скъпа, просто исках да ти помогна.
Много те обичам. - Добре.
Всичко бих направил за теб.
Знаеш го. - Знам.
Нека просто изясним нещата.
Направил ли си нещо друго, от което според теб може да побеснея?
Кажи честно. Има ли такова нещо?
Не.
Играя табла с Фред Салевски онлайн.
Кой е Фред Салевски? - Бащата на Съни.
Запознахме се случайно. Мисля, че ще го харесаш.
Не мисля, че ще харесам бащата на Съни.
Когато играеш на табла с Фред Салевски, чатите ли си?
Не, там няма чат. Понякога си говорим по фейстайм.
Какво? Какво ти става?
Знам, че се ядосваш. - Не се ядосвам.
Много ми е тъжно.
Просто мислех, че вярваш в мен.
Наистина вярвам в теб.
Да, личи си.
Още кафе?
Не, благодаря.
Може ли още едно парче пай?
Но ако забележа, че ме съдите, няма да има бакшиш.
Веднага ще ви донеса трето парче.
Иска и бита сметана.
Здравей.
Напиваш се сам ли? - Не.
Просто искам да заглуша тъгата си с тази американска имитация на чай.
Поисках насипен,
но явно това е извън границите на възможното тук.
Насипен чай в закусвалня? Не си ли твърде претенциозен?
Искаш ли да се присъединиш?
Защо пък не?
Когато ядеш много пайове, това винаги те издава.
Какво става?
Мислиш ли, че мога сама да се справям в живота,
без да превърна всичко в пълна катастрофа?
Почти не го разбрах.
Кейти, ти си най-умният човек във всяка стая, в която влезеш.
Не знам какво искаш да кажа.
Можеш да направиш всичко.
Няма да публикуват книгата ми.
Майната й на Бренда. Тя е трол. - Мисля, че извадих късмет
да разбера отрано, че не съм чак толкова впечатляващ,
за какъвто се смятах.
Знам, че искаш да ти направя комплимент. - Да, искам.
Един човек ми каза, че на гениалните хора не трябва да им се казва, че са гениални.
Това е глупаво. Какъв е смисълът, ако никой няма да казва нищо?
Ще я публикуват. Ти си най-убедителният човек, когото познавам.
Не знам. - Стига.
Дори беше сигурен, че можеш да ме убедиш да те приема обратно.
Беше научил наизуст цяла реч.
За щастие не се наложи да я слушам.
Много изпусна. Беше наистина страхотна.
Смятам, че беше невероятно завладяваща.
Не се и съмнявам. - Заповядайте.
Благодаря.
За какво беше? Просто ми е любопитно.
Нещо от сорта на това, че бракът ми с теб
е едно от малкото неща, които не смятам за абсолютна грешка.
Не ме разбирай погрешно. Имаше и някои интересни допълнения.
Шеги, малко закачки.
Добре.
Но основната идея беше,
че ако един ден имам късмета
да те върна, бих го направил. - Съгласна съм.
Кейти, ти ме попита каква беше речта,
но аз не ти я казвах в момента.
Да, но ти ми каза,
че имам колкото време искам, за да взема решение.
Сега го взех.
И ако е огромна грешка, поне си е моя.
Затова съм съгласна.
Прави каквото искаш.
И плати за пая.
Изядох и два чийзбургера.
Какво?
Превод: Денис Шепелев