Går det bra?
Det er bare så trist.
Rudolf?
De gjør narr av nesen hans. Hva så om han er annerledes?
Julenissen sier at han ikke kan være med. Som om han er perfekt!
Julenissen er en feit jævel.
Du...
Kom hit.
-Hvordan gikk høsttakkefesten? -Bra.
"Bra"? Du lever av å skrive. Skjerp deg.
Godt å se deg, Walt.
Det var fint. Katie og jeg var her.
Det eneste kjipe var at noe plaget henne litt.
Hun ville ikke si hva det var. Hun var litt trist.
Jeg elsker kremen nederst.
-Hvor mange drikker du i uken? -Det er ikke ditt problem, ikke ditt.
Bare en liten advarsel, Greg.
Cristle er tilbake.
Hvordan går det med henne? Jeg snakker med henne senere. Takk, Walt.
-Unngår du meg? -Å, hei.
Nei, jeg kom for å treffe deg.
Det der trengs ikke, Greg. Jeg har laget en liste over regler,-
-så vi kan være kollegaer i åtte dager til.
Ja vel.
Ingen stramme khakibukser eller bukser som viser skrittet.
Den gjelder deg mer enn meg.
-Jeg skal også følge dem. -Greit.
-Ingen ridderlige handlinger. -Jeg skal fortsatt være snill mot deg.
Ja vel. Ikke smil eller vis tunge på kontoret.
-Dette er viktig for meg. -Jeg vet ikke om jeg har vist tunge her.
-Jo, hver gang du åpner munnen. -Ja vel. Jeg skal... Den er grei.
Jeg går nå, så ikke kle av meg med øynene.
Jeg skal prøve.
-Du gjør det. -På en måte.
Som dere sikkert husker, heter emnet "Den fengslende bokens kunst".
Så mye av det dere lærer, handler om-
-å engasjere publikum i starten.
Jeg skrev boken "Swamp Blossom".
I den får Rooster et brev fra en gammel flamme, der det står:
"Å la deg gå var den største feilen jeg har gjort."
"Men hvis du leser dette nå, er jeg nok død."
-Tanker? -Hvem skriver brev?
Ja, og hvorfor forklarte hun ikke mer?
Kanskje hun var i fare.
Men hun hadde tid til å kjøpe et frimerke og sende det.
Mange eldre har frimerker fra før av.
Hva er galt med frimerker?
Det gir mening. Boken er god.
Tommy, jeg kan ikke få sagt hvor flott det er-
-at du deltar i klassen igjen.
-Du sier aldri noe når jeg deltar. -Jeg vet det. Vær så god.
A minus. Det var alt for i dag.
Jobb med endringene. Den er til deg.
Se. Adderall og Celsius.
-Virker hver gang. -Hver gang.
-Vi ses. -Vi ses.
Går det bra?
Jeg får hjelp til å se for meg deg uten kjønnsdeler.
Bare en slett, hårløs fasade.
Jeg vil hjelpe deg tilbake på rett spor i de andre timene.
Det trenger jeg.
Kontoret mitt, presis kl. 15.
Avtale.
Den er til deg. Du har en jobb å gjøre.
Utforsk videre.
Jeg elsker denne vesten. Takk.
Neopren øker kjernetemperaturen med 12 prosent.
-Og armene ser bra ut. -Jeg kunne ha brukt den til middag.
Noe nytt om Biotecha? Er du noe nærmere en avgjørelse?
Å flytte til New York er komplisert. Archie viser mer tilknytning til barnet.
Han har en liste over britiske navn.
Barnet mitt får ikke hete Robin.
Bifalles.
Men hvis han ikke er så involvert, bør jeg vel ta jobben?
Kan jeg sitere Theodore Roosevelt?
-Helst ikke. -Greit.
Livet er fullt av prøvelser, Sunny.
Bare følg med på hva verden forteller deg. Du finner ut av det.
Takk.
"Å tro er halve jobben."
-Du snek inn et TR-sitat, likevel. -Jeg kunne ikke dy meg.
Hvorfor skal alle ha på oss samme bøttehatt?
Det kan være greia vår. Vi kan være Bøttegutta.
-Drit i det. -Godt forsøk, "Grisepatter".
-"Grg"! -Rooster!
Har dere sett Tommy?
-Vi skulle møtes på kontoret. -Han var ikke på økonomiforelesningen.
Kanskje han er trist fordi han ikke fikk bli bøttegutt.
-Drit og dra. -Gi gi meg den, bøttegutt!
-Du vet ikke hva en bøttegutt er. -Nei.
Mine herrer. "Grisepatter".
Ja, Walt. Nei, jeg nedsetter ikke en gruppe for å finne maskoten.
Ikke ring tilbake. Han ringer tilbake. Beklager.
Alt i orden. Jeg liker å se deg i sjefsmodus.
Takk. Ignorer.
Jeg ville snakke med deg om diktet ditt, "Uskyldstyven".
Du skjønner at jeg er tyven og Eli uskylden?
Alle trenger ikke å vite det.
Du er min muse. Men du må vente utenfor.
Jeg elsker diktet.
Det er første gang du har skrevet noe som føles personlig.
Takk.
Dette kan trykkes i Review.
Jeg har notert hvor du kan gå enda lenger med deg selv.
Være mer sårbar. Hva sier du?
Jeg skal mikrodosere som faen og prøve.
Trenger ikke å høre om metoden.
Jeg er bare glad for å ha en lovende elev.
-Eva er så talentfull. -Ja.
Ikke oppmuntre henne for mye. Hun er min.
Verden har mange skjønnlitterære forfattere. Hva er dette?
De gjør det bare fordi jeg er i byen.
-Vet du hva de gjør når poeter kommer? -Blir alle gale?
-Du er ikke morsom. -Du ble så sint!
-Greg? -Å, hei.
Jeg la døren stå åpen for trygghetens skyld.
Jeg vet at det må ha sett rart ut, men jeg sjekket ikke navlen min.
Det er greit, for det er bra for meg å se hvor plaget du er.
-Ja. -Men jeg trenger din hjelp.
Hva skjer?
-Tommy sier at han skal slutte på skolen. -Å, nei.
Dette er en stor mulighet for ham.
-Det tillater jeg ikke. -Ok.
-Kan jeg få involvere meg? -Ja. Slå ham om du må.
-Jeg skal ikke slå ham. -Jeg elsker ham, men iblant hater jeg ham.
-Visste du at han veide 6 kg som nyfødt? -Det hadde jeg aldri gjettet.
-Takk. -Hør her, Cristle.
Jeg fikser dette.
-Ikke gjør dette. -Hva da?
-Ikke få meg til å falle for deg igjen. -Jeg vil bare hjelpe sønnen din.
-Takk, Greg. -Bare hyggelig.
Jugoslavia skiller lag med Sovjet. Senere i episoden:
Vi har noen forfalskede brev, grekerne er med.
Å, jeg elsker de mørke jævlene.
Ikke skriv det ned. Jeg tar det.
Flott. La oss sette i gang.
Hva forårsaket denne krangelen? Ja, Liv?
Tito motsatte seg Stalins forsøk på å kontrollere Jugoslavia.
Strålende som alltid. Takk.
Jeg er tilbake.
Ro ned. Ikke ta av deg toppen.
-Han kan i det minste navnet mitt. -Mitt også.
...ser en voksende motstandsbevegelse. Ja, Liv.
Ja. Heather sa nettopp at vestens økonomiske press også bidro.
Bra, Heather. Takk.
Bra, Heather.
Jævla megge.
Mine damer. Mitt hjem er ditt hjem.
Du er mer fornøyd med deg selv enn vanlig.
Det skal mye til.
Jeg føler at jeg underviser på et virtuost nivå.
"Gode mødre har skumle tanker". Hva er det?
Dette er bare en av forelderbøkene mine.
90 % av nybakte mødre har påtrengende tanker.
-Det har jeg hørt. -Hva om barnet blir sykt?
Hva om jeg mister barnet?
Hva om barnet barberer hodet mitt midt på natten?
Veldig mulig.
Det er mange hormoner i kroppen din.
Jeg tror ikke at du ser hva som foregår emosjonelt.
Hun har rett.
Men vi kan lese den Montessori-boken.
Fanken.
Å være forelder er bare en instinktiv greie.
Ikke bekymre deg for meg.
Jeg bruker hele dagen på å forme unge sinn.
Det er morsomt at du sier det. Jeg så vurderingene dine på nettet.
Denne likte jeg.
"Professor Bates er arrogant og selvopptatt."
"Arrogant" er ikke negativt.
"Bates tåler ikke kritikk, er irriterende og defensiv."
Tull. Jeg er overhodet ikke defensiv.
Hvem skriver... Greit, nå hører jeg det.
Fint. Jeg er glad for tilbakemeldingene.
"Professor Bates er Ludlows største drittsekk."
-Det står vel ikke det? -Nei, jeg ville bare si det.
-Sett deg litt Tommy. -Jeg må jobbe.
-Hva skjer, Rooster? -Hei. Sett deg. Vær så snill.
Hva gjør du? Du kan ikke bare slutte på college.
Hva?
Jeg begynte bare på college fordi mamma tvang meg.
-Jeg fikser det ikke så bra. -Helt riktig!
Er det alt som betyr noe?
-Ja. -Pappa sier at karakterer betyr alt.
Pappa giftet seg med en som er to år eldre enn meg. Hun er sexy.
Men du hadde tatt henne?
Dette er viktige greier, men jeg fortsetter diskusjonen der borte.
Gratulerer til faren din.
-Takk, "Grg". -Bli med meg.
-Du gikk aldri på college. -Nei, og jeg angrer.
Jeg var ulykkelig som barn. Jeg var en einstøing.
Det er jeg fortsatt.
Jeg ser deg gå rundt på campus, og du er omringet av folk.
Det skulle jeg gjerne ha opplevd.
De gutta bak deg er noen idioter. Men de er idiotene dine.
Ikke forlat dem.
Jeg bor her. Vi kan fortsatt henge sammen.
Ja! Brødre for livet.
Slutt å hjelpe.
Jeg skal ikke være kelner resten av livet. Det er mye jeg kan gjøre.
Jeg har alltid villet bli politibetjent. De er rå.
Kan jeg få alles oppmerksomhet?
Jeg går i samme spor. Jeg var her i går.
Har noen sett våpenet mitt? Se under bordene. Se under stolene.
-Hvordan går det med omskrivingen? -Å... Det går ikke.
-Trenger du mer tid? -Nei.
Jeg stupte inn i det sårbare.
Jeg hatet det.
Det fikk meg til å føle meg avkledd, men ikke sånn som jeg liker.
Det er skummelt å bruke seg selv, men det er det kunstnere gjør.
Men jeg er ikke en kunstner. Jeg studerer økonomi og administrasjon.
Jeg måtte love faren min å begynne innen finans eller krypto.
Poesigreia er morsom, men det er en oase.
Dette blir ikke livet mitt.
Og nå skal Tommy sitte i patruljebilen for å se om han vil bli politibetjent.
Er ikke det sykt?
Er dette gutten som du i hemmelighet skulle ønske at var sønnen din?
Det er ingen hemmelighet.
Går det bra? Du virker litt nedfor for tiden.
Må ikke du trene?
Det begynte morgenen etter Walts fest.
Da jeg så deg med to kopper kaffe.
I min bransje kaller vi det en ledetråd.
Jeg tror at jeg vet hva som skjer.
Gjør du?
Du er sammen med en annen.
Du har dårlig samvittighet på grunn av Archie.
Jøss. Du gjettet det.
Jeg er en profesjonell, spøkefull krimforfatter, så...
Sant.
Hvem er han? Er han her?
Ja.
Er han? Hvor?
Der. Det er Hunter. Fyren fra baren.
Jeg liker ham.
-Han sparer ikke på nøttene. -Det falt jeg for.
-Kan du ikke sette deg med ham? -Nei.
Ikke tenk på Archies følelser. Ta vare på deg selv.
-Greit. -Spør om han...
Nei, ikke spør om han har nøtter.
Nei. Men jeg går for å stoppe denne samtalen.
Glad i deg.
Sånn, ja. Kom igjen.
Kom igjen! Gå fortere på skøyter!
-Du vet at de bare varmer opp? -Ja, jeg vet det. Jeg også. Drep ham!
-Hei. -Hei.
Riv ham i stykker. Riv ham i stykker!
Skjerp dere!
Jeg legger hodet på skulderen din.
-Jeg er her på en deit. -Ja da.
Ypperlig. Maskoten er tilbake.
-Det er ikke vår mann. -Noen må stoppe ham. Hei!
Ikke sant! Jeg er jo politiet. Hold ølen min så lenge.
Jeg er politiet! Jeg ordner det!
Hei! Hei!
-Hallo, du. -Hei.
Lenge siden sist.
-Hvordan var det i Wisconsin? -Interessant.
Sunnys familie liker et elektronisk spill som heter Simon.
-Det har blinkende lys. -Jeg vet hva Simon er.
Jeg visste ikke det. Så de byttet på å skrike til meg.
Glad for å underholde.
Takk for at du fikk meg hekta på croissanter.
Rene heroinselgeren.
Den første er alltid gratis.
-Ja, ikke sant? -Ja.
Men så sluttet du.
Du kan ikke love noen tusen dager til å ta en avgjørelse og så bare gi dem to.
Og nå blir jeg trist foran deg. Jeg ville bare ha tre croissanter.
-Jeg må ha tre nå. -Ikke gråt, kjære.
Ikke kall meg kjære.
Og jeg kan gråte når jeg vil. Jeg vil ikke, men klarer ikke å slutte.
Takk.
Jeg håper at du er snillere mot Sunny.
Hei. Hva gjør dere?
Politigreier.
Han viser meg et band som heter Creed.
Kan vi ta en prat utenfor?
Hvordan går det? Har dere skrevet ut mange bøter?
Egentlig ikke.
Biler stopper på det røde lyset selv om vi slo det av.
Det er synd. Hva sa du?
Jeg skulle gjerne ha vist ham action,-
-men det eneste som skjer, er maskottyveriet.
Jeg koser meg. Han lærte meg å bruke radarpistolen.
-Jeg kan løpe i 13 km/t. -Jeg tror ikke at det er så fort.
Det er en klisjé, men de gir deg faktisk gratis donuts.
-Får jeg flere? -Bare én måte å finne ut av det på.
Tommy!
Betjent Tommy hva-han-nå-heter.
Moren hans vil at han skal fullføre college.
Mamma vil at jeg skal besøke henne og dama hennes, men nei takk.
Hvis han har et kall, skal vi stå i veien for det da?
Det er ikke snakk om å bli prest.
Du må la ham fullføre. Og du må besøke moren din.
Jeg vil ikke la være å besøke henne fordi hun har en kjæreste.
Det er fordi kjæresten hennes heter Sharon, og hun er forferdelig.
Tommy er en voksen mann som kan ta avgjørelser selv.
Og det kan jeg også, Sharon.
Du tvinger meg.
Nei. Skal du bruke arrestanten løslates nå?
Så viktig er dette for meg.
At jeg gir deg den meningsløse tingen.
-Tolv glaserte. -Herlig!
-Hva er i bagen? -Våpenet ditt.
De sa at du glemte det der sist.
Ja, det gjorde jeg. Og det er mitt.
Betjent Donnie fortalte meg at det er noen ulemper ved å være i politiet.
Ja. Jeg gjorde faktisk det.
Det suger, Tommy. Å være i politiet suger.
Men du sa at det var fantastisk.
Og jeg løy til deg, Tommy, fordi jeg lyver til unge.
Det er det politifolk gjør. Nå stikker vi. Du kan kjøre.
-Ja. Nei, Tommy. Nei! Gi meg den. -Hva?
Jeg kjører. Ta denne.
-Ta donutsene. -Nei, jeg tar våpenet.
-Eva, kan vi gå et sted og snakke? -Ja, så klart.
Nei. Ta på deg bukser først.
Ja. Beklager.
Jeg ser ingen ulemper ved å være i politiet.
Kort opplæring, gode fordeler, gratis bil.
Ja, til å begynne med er det...
Det er litt av et kick. Makten...
Du innser at du kan stoppe Vince Martinelli.
Han som var en kødd mot deg på skolen.
Så stopper du ham to-tre ganger i uken.
Bare så du kan føle noe.
Sjefen din kjefter på deg. Han er etter deg.
Han sier han skaffer en advokat, og han har nok rett.
Og gutta på stasjonen støtter deg ikke. De planlegger en tur til Foxwoods.
Uten deg.
Og alle dro.
De tok med Sharon også. Hvordan kjenner de henne?
Jeg tror at det Donnie prøver å si, er at du må tenke litt på dette.
Ja. Til syvende og sist er det bare en jobb.
-Det er ikke så spennende. -Nettopp.
Vent. Slå på lyset.
Ikke skrem den.
Politiet!
Du går inn.
Hvor er nøklene?
Hei! Politiet!
Stå stille!
Slutt å løpe!
Jeg kommer.
-Takk. -Takk.
Det plagde meg at du at du ikke skulle bli kunstner.
-Beklager, "Diva". -Vet du hvorfor?
Du er en kunstner.
Jeg ringer ikke faren din og sier at du egentlig bør bli en gatepoet.
Det ville han ikke ha likt.
Hei, stopp i lovens navn!
Du sa at poesi gjør deg lykkelig. Det holder.
For jeg vet at om jeg sliter, kan jeg alltid stole på kunsten.
Uansett, jeg ville at du skulle se utkastet.
Tommy!
Slå opp på side 20.
"USKYLDSTYVEN"
Jeg trykker det ikke på ordentlig om du ikke vil.
Å nei, jeg...
Jeg vil det.
"Diva". Det liker jeg. Kan du kalle meg det hele tiden?
For alltid, Diva.
Her kommer hammeren. Hei.
Smak på den.
Ja. 13 km/t, for faen!
"Grisepatter"? Hva i helvete gjør du?
Hvordan kunne du løpe så fort med det store hodet?
Jeg eller han?
Jeg trodde at dette ville gjøre at jeg ikke var "Grisepatter" lenger.
Nå sier de bare at "Grisepatter" stjal det.
Å, faen.
Jeg skal slutte å kalle deg "Grisepatter".
-Rooster? -Ja. Jeg skal prøve.
-Jeg er ferdig! -Jeg ordner det. Kom deg vekk. Løp!
-Hei. -Hei. Fant nøklene mine.
De sto i tenningen. Bilen var på.
-Jeg har hodet. Han løp den veien. -Ja.
-Er dere sikre? -Ja.
Jeg hater å rygge.
-Går det bra bak der? -Det går bra.
-Kan du se? -Ja. Kjør.
-Å, leser du den faktisk? -Selvfølgelig. Jeg visste at du ville det.
Hør her. Gutt, jente. Uansett hva som kommer, skal hen ikke beseire oss.
Dette klarer vi.
-Fikk et jobbtilbud hos Biotecha. -Hva?
-Ja. Lønnen er god. -Det er utrolig.
De vil ha meg til New York i januar.
Men det er ikke der jeg er.
Jeg tar den ikke.
-Du er ferdig med å lese. -Men jeg lærte om...
Nå skjønner jeg hvorfor. Dette er mye morsommere.
Stor tabbe! Ta jobben.
Jeg ville ha vært en dårlig politimann. Jeg ville ha latt alle gå.
Du er bare en god venn for Gris... JD. Det blir en vanskelig vane å bryte.
Vi må bare ikke si det foran ham.
Da trekker jeg tilbake den god venn-biten.
Jeg vil ikke mase om collegegreiene.
Det er ikke noe for meg. Ja, jeg kan slite meg gjennom det,-
-skli forbi med noen D-er.
Men hva er poenget?
Å skrive er det eneste jeg liker. Og jeg er elendig til det, så...
-Hva snakker du om? -Kapittelet mitt.
De røde merkene overalt.
Det så ut som fjeset mitt før.
Og Spooners var plettfritt. Bare et stort pluss.
Ja, men Spooners oppgave...
Ikke si at jeg sa det. Spooner blir ikke forfatter.
Jeg vet det. Han skal drive farens oljeselskap.
Ligge med stemoren.
Tommy, din er merket fordi jeg tror at du har potensial.
Du vil ikke at jeg skal slutte.
"Bernice stirret ned på ham på bakken."
"Blodet hans kikket forbi skyggen hans, og hun lo."
"Ett perfekt 'ha'."
-Det er historien min. -Ja.
Jeg er flink til å huske veldig gode setninger.
-Skulle gjerne ha skrevet dem. -Mener du det?
Så jeg er god?
Ikke ennå. Men med litt arbeid, tror jeg at du kan bli ganske god.
God natt.
Skulle ønske at jeg ikke hadde sett pikken din.
Jeg også, Tommy. Jeg også.
Takk.
Hei. Går det bra?
Nei. Jeg er tom for syltetøy.
-Jeg trodde at du sluttet. -Jeg ombestemte meg.
Det er noe som plager deg. Faren din er best.
Kult. Fortsatt ikke faren din.
Jeg vet det. Skulle ønske at han var det.
Faren min bryr seg ikke.
Du er så heldig.
Du kan gå nå.
Ja. Kult.
-Hei, vennen. -Hei.
Jeg er glad du er her. Jeg har noe til deg.
-Mener du det? -Ja.
Herregud.
-Pappa! -Jeg har en liten hjelm til deg.
-Bruk hjelmen. -Selvsagt.
Dette er så kult.
Hva skjer?
Jeg må si deg noe.
Så...
Norske tekster: Morten Gottschalk