Bun. Când o scenă nu pare reală,
cititorii vor renunța, deci trebuie să vă documentați.
Dacă ați citit cartea mea Blade of the Glades...
Nu ți-am citit nicio carte.
Mersi că m-ai întrerupt ca să-mi spui asta.
În poveste,
Rooster fugărește un asasin șchiop prin mlaștină, pe un hidroglisor.
Pentru a scrie asta, am fost în Everglades și am învățat să pilotez un hidroglisor.
Cum te-ai documentat pentru dizabilitatea lui Victor, asasinul?
Partea aia am cam improvizat-o.
În apărarea mea, Victor și-a pierdut piciorul din cauza unui aligator,
și pe următoarea pagină, Rooster îi aruncă în aer barca.
Deci trăiește viața unui asasin șchiop
doar timp de 90 de secunde.
Primele drafturi trebuie predate înainte de vacanța de Ziua Recunoștinței,
deci să le aduceți.
Tommy? Îmi pare rău pentru deunăzi și dacă vrei să discutăm...
Niciodată!
Nici eu, dar tot vreau să te ajut să-ți mărești notele.
Am o regulă.
Dacă văd penisul unui tip de peste 50 de ani, o săptămână stau la distanță.
De ce a trebuit să faci regula asta?
Port ochelarii
ca să nu vezi cum strâng ochii când mă uit la tine,
fiindcă văd doar un șarpe care se târăște printre doi copaci Gatorade.
E o propoziție foarte frumos construită.
- Serios? Ți-ai tras-o cu mama! - Frumos!
- Nu, Eva! - Bine.
E încă supărat de toată faza.
Da. E mare, dar e sensibil.
Nu ajută că taică-său m-a lăsat pentru profesoara lui de matematică din liceu.
Tommy s-a confruntat cu mulți profesori preferați
care au făcut sex cu părinții lui.
- Poate fi dificil. - Da.
Nu vreau să fac asta.
- Ce se întâmplă? - Tu oricum pleci în curând.
Cred că ar trebui să punem punct.
Da, înțeleg.
Bine.
Deci, pa!
- La revedere! - Pa!
Pa!
Încă o dată.
Pa!
- Gata! - Bun.
- Așa!
Mi-a făcut plăcere timpul petrecut împreună, Greg Russo.
Și mie, Crystal Butera.
Dnă profesor Russo, ai un moment?
Ne vedem înăuntru.
Îi pregătești să vorbim despre Jasper Johns, te rog?
Cum?
Spune-le că o să vorbim despre Jasper Johns.
De-asta ești tu profesoara.
Nu.
Oameni buni! Cine vrea să asculte despre Japlis Johns.
Doar că nu acum, fiindcă nu suntem gata.
E o figură.
Lily e minunată! Ar trebui să pui un copil în ea.
- Ce vrei? - De fapt...
Având în vedere că nu ne mai vedem în intimitate,
voiam să știi că încă sper că vei alege să fim împreună.
Adică...
ideea că nu vei mai fi în viața mea este...
E insuportabilă.
- Ce zici? - Suge-mi scula!
Nu e un refuz. Mai am șanse.
Vin în fiecare dimineață până iei o decizie.
Nu te grăbi.
O sută de zile, o mie, nu contează. O să fiu aici.
- O să merg 800 km. - Nu face asta!
Ți-am adus croasantul preferat.
Ai luat gemul care-mi place?
Trebuie să fug, dar ne vedem mâine.
Bine.
Știi care-i partea proastă?
Nici măcar n-am vrut postul de decan.
Și acum îmi lipsește.
- Îmi lipsește să fiu auzită. - Ce tot boscorodești acolo?
Îmi pare rău. Credeam că o să te fac să râzi.
Ar trebui să nu te mai uiți la postul de decan ca la ceva ce ai pierdut
ci să-l vezi ca pe un dar, că acum știi cu adevărat ce vrei.
E un dar destul de nasol.
Greg? De ce e un lacăt pe ușa noastră specială?
Walt, e un lacăt pe ușa ta.
- Sunt președintele. - Are dreptate.
Dylan e aici? Nu te-am văzut până acum. Salut!
Hei! Lasă-mă să... Walt!
Hei! Trebuie să descui, da?
Trebuie să închid ușa.
Walt, lasă-mă s-o închid!
- Treci înapoi! - Pune cafea pe ea!
Gata.
Floare la ureche! Ce e?
Cristle l-a trimis pe antrenorul nostru
în aceeași clinică de dezalcoolizare la care a fost și soțul ei.
Cât lipsește, vreau să fii antrenorul principal de hochei.
Da, mi-ar plăcea.
Minunat! Poate treci pe la saună mai târziu și discutăm detalii.
Poate nu azi.
- Poate altă dată... - Bine.
Dylan, mergi la o plimbare cu mine?
Sigur!
Vezi? Așa se acceptă o ofertă.
Floare la ureche!
Încerci să zgândărești ursul?
A dat buzna săptămâna trecută
și eu mă uitam la buric și n-am putut să-i explic de ce.
Acum poți?
Mai fac asta ocazional.
Bine.
- Am auzit, Greg. - Bine.
Walt, nu mai trimite sonete la Review anonim.
Sunt toate despre Irlanda și Teddy Roosevelt. Știu că tu ești.
Nu știu despre ce vorbești, dar am vești bune.
Profesorul Enright se pensionează la finalul semestrului.
Vrea să se dedice urii pentru soție și familie, deci eu...
Aș vrea să te fac șefa Departamentului de Engleză.
- Știu. - Sunt recunoscătoare.
Dar vreau să fiu decan.
Știu că ești amic cu Riggs, dar el este problematic și când are o zi bună.
Sunt mai potrivită.
Greg m-a făcut să-mi dau seama că e mai bine să-ți spun.
Păi...
Greg lovește din nou.
Remarcabil.
Săptămâna trecută eram în clasă...
- Vine! - Rahat!
- La dracu', da! - Așa mai zic și eu!
O să-ți placă tatăl lui Sunny.
Personal, îmi place că o să te urască.
- Nu se știe. Poate îl vrăjesc. - Ești drogat?
Bună! Scuze că am întârziat.
Tata voia să ne plimbăm cu mașina să vadă frunzele uscate.
Sunt foarte roșii!
În Appleton, vine o ploaie torențială
și gata, începe sezonul rece.
Mo! Ce faci?
Mai bine acum, că ai venit, Freddy!
- Arăți bine! - Ce să zic?
E o onoare să vă cunosc în sfârșit, domnule.
Treci încoace!
Aduci un bebeluș în viața mea. Fii binecuvântat!
Bine!
Gata, nu asta îmi doream să văd.
BIROUL PREȘEDINTELUI
Vai de mine!
Ce faci?
Credeam că o să te lupți pentru mine.
Ce-ai fi făcut în cazul ăsta?
Te-aș fi refuzat.
Vrei să plec?
Da.
Bine.
Mersi!
Cristle, nu am programul zilnic.
O să apară la un moment dat?
Nu.
Bine.
Stai așa!
Croasantul meu. Mulțumesc!
E cu gem și ți-am luat o Cortado.
Sincer să fiu, era pentru mine. Nu au nimerit spuma.
Trebuia să faci chestii din astea când eram împreună.
Le fac acum. Așa funcționează.
Eu îți aduc o gustare la micul-dejun,
întreb dacă vrei să fim împreună,
tu îmi spui că încă nu te-ai decis,
dar flirtezi puțin fiindcă îmi arăți un mic zâmbet.
Se încarcă... Se încarcă...
Iată-l! Bun.
Frumos, e ca muzica clasică.
- Ar trebui să pleci. - Bine.
- Nu pot să rămân. - Nici nu vreau.
- Știu că vrei, dar nu pot. - Pleacă!
Mâine poate e un latte și mai puțină vorbărie?
Mâine să fie!
Salut, Roscoe!
Potaie ce ești!
Câinele ăsta aduce doar belele.
Sincer, ne-am plimbat atât,
încât nu știu dacă reușesc să mă întorc acasă la fata mea, Sunny.
- Cine? - Sunny.
Îmi pari cunoscut.
Nu prea cred.
De unde îl știi pe Roscoe?
Sunt un tip...
iubitor de câini.
Îmi plac câinii.
Îmi place să știu numele tuturor câinilor din campus.
Dacă pot, încerc să le aflu.
Cel de acolo e Fergus.
Iar ea e Lisa Ann. E o fetiță bună!
Lisa Ann are o pereche impresionantă de boașe.
Da, e foarte sfioasă din pricina asta.
- Bun. O zi bună! - Da.
Bună, Greg!
Bună, Walt, nu te-am văzut.
Dacă o căutai pe Cristle,
a decis să-și ia vacanța de Ziua Recunoștinței mai devreme.
Bine. De ce?
Am întrebat-o și mi-a zis să-l întreb pe Greg.
Am tușit săptămâna trecută. Nu mult.
Poate a luat-o și ea
fiindcă a fost în aceeași cameră în care fusesem și eu.
Să-ți zic ceva.
Deunăzi, n-am primit orarul de la ea
și prin urmare am ratat
cina de ziua de naștere a președintelui bordului.
La finalul anului școlar mi se termină contractul de cinci ani.
- Și eu i-am dat cu tifla. - Prost moment!
Da.
Dar perseverăm.
Da.
- Nu-i așa? Perseverăm. - Da, așa e.
Greg, o scurtă întrebare înainte să te cari.
Ce suntem noi, Greg?
Poftim?
Ce este asta?
Ce facem?
- Trebuie să vin după tine? - Nu știu, Greg.
Bine.
Parcă mai ieri erai aici, în biroul meu,
cerându-mi să salvez jobul fiicei tale, din...
Din ce?
- Îți mai amintești? - Nu.
Din prietenie, Greg.
Din ziua aia,
am făcut în minte o listă a greșelilor tale.
- Vrei să le auzi? - Nu neapărat.
Ai stricat-o pe Cristle, ai încurajat-o pe Dylan să aibă ambiție
ai mințit despre hochei, ai pus lacăt pe ușa noastră,
n-ai mai venit la saună
și e posibil s-o ajuți pe fosta ta nevastă să-mi ia postul.
Vreau să fiu responsabil, deci o să-ți răspund în ordine.
Îmi pare rău,
ambiția nu e un lucru rău,
îmi pare rău, îmi pare rău,
e prea cald pentru mine, iar ultima e o aiureală.
- Bine. - Perfect!
Mă ajuți cu niște idei de cadouri ca să diminuez efectul absenței mele?
De fapt, trebuie să trec prin ciur și dârmon cu cartea mea, deci...
Știi ce mi se pare ciudat?
În dimineața de după serată, am venit la birou
și sfincșii mei erau îndreptați în altă direcție,
de parcă cineva îi dăduse jos și-i pusese la loc.
Știi ceva despre asta?
Știi ce-ar fi un cadou grozav?
Chestia asta e grozavă!
Nu uita, tipul are 80 de ani. Crezi că-i prinde bine?
I-aș lua și o cască.
Poate și un claxon.
S-a făcut. Am nevoie de un serviciu.
Dylan pare să te asculte,
și nu pot să-i dau postul de decan,
deci vreau s-o convingi
că postul de șef de departament nu este doar un premiu de consolare.
Bine, dacă vine vorba.
Vrei să aduc vorba.
Mulțumesc.
Dacă îmi iau și eu una din asta...
poate...
Poate noi doi putem ieși să ne plimbăm.
Da, poate.
Mi-ai stricat cheful.
Lui tata îi place localul, fii pregătit să mâncăm aici cât e în oraș.
N-o să mă plâng.
Fred, și eu sunt un sclav al obișnuinței.
Să mă vezi cu Cortado.
Trebuie să aibă temperatura corectă, spuma trebuie să fie exact...
Spune-i despre Cortado, iubito!
Îi place Cortado.
Da. Exagerez puțin, nu?
- Da. - Scuze.
Dar apreciez.
Ce-i cu accentul?
Tata nu crede că accentele sunt adevărate.
Îl exagerezi pentru noi?
Nu. E engleza britanică.
Scuze, trebuie să ajung la seminar și apoi la doctor.
- Bine, scumpo! - Pa!
Ne vedem mai târziu!
Nimeni nu pleacă fără un pupic.
- Te iubesc! - Pa!
Pa!
- Du-l pe tata acasă. - Desigur!
Nu e grozavă?
Ce naiba ai?
Ar trebui să mergi cu ea la doctor!
- E doar un consult de rutină. - Nu!
Eu și Norah n-am avut copilul nostru.
Aș fi făcut orice să merg la un control de rutină.
Copilul ăsta e un dar.
Dacă i te dedici, îți promit că-ți va fura inima.
Du-te după ea și spune-i!
Da, domnule!
Nimeni nu pleacă fără un pupic.
- Bine. - Ce faci?
- Glumeam! Era o glumă! - N-am știut, dar acum știu.
Deci... Bine.
I-am spus lui Walt totul pe șleau și tot nu mi-a dat un răspuns.
Niciun sunet, nimic!
Să-l ia naiba!
Zoey, mai ai nevoie de o cauză pentru care să militezi?
Da!
Vreau ceva important ca să justifice un nou tatuaj,
dar nu poate fi un cult.
N-aveți idee câți oameni fac lucruri cool ca să te convingă să intri în cultul lor.
- Eu am fost în trei. - Să nu deviem de la subiect.
Zoe, ce zici de faptul că nu sunt destule femei
în poziții de putere aici, la Ludlow?
Îmi place, dar nu știu dacă ar încăpea pe un tricou.
Dar ”Mai multe femei sus”?
Aș purta tricoul ăla.
Ce e?
- Lasă-l puțin. - Ce tot...
- Aproape. - Vai, nu!
Nu l-aș purta. E aiurea.
Nu e... Nu poziția e aiurea.
E distractivă și nu... Nu mai vorbim despre asta.
Apropo de femei puternice, am auzit că ți s-a oferit
postul de șef al Departamentului de Engleză. E tare.
Ți-a zis Walt să vorbești cu mine ca să fiu mai încântată de ofertă?
- Da. - Tată...
- Știu. - Ești problema supremă.
M-am lăsat convins. Scuze.
Haide!
- Încerc să-i netezesc calea. - Nu suntem la fotbal.
Doamnelor, să nu ne isterizăm!
- Tată. - Știu.
Când mi-au ieșit cuvintele pe gură, am simțit un fior pe spate.
Walt are intenții bune.
Doar că nu-ți poate oferi postul pe care ți-l dorești.
E decizia lui. Ce naiba tot spui acolo?
Nu știu. Niciodată. Nu știu nici de ce am venit încoace.
Pardon!
E Walt.
Vrea să știe cum merge.
Te iert dacă îi trimiți o poză cu fețele noastre din momentul ăsta.
- Pot să fac un selfie? - Desigur!
Să-i dăm bătaie!
Ei bine, și asta intră pe lista de greșeli.
PRIMUL DRAFT, TERMEN: AZI!
Domnule Russo!
Nu v-am recunoscut mai devreme din cauza căștii,
iar soția mea nu va crede că l-am cunoscut pe autorul meu preferat.
- ...dacă nu-mi semnați asta. - Desigur!
Fred Salewski.
- Greg Russo. - Bună!
Ca idee, fiica mea mi-a vorbit despre...
legătura dintre noi.
Nu știu numele câinilor, deci...
- Mi-am dat seama. - A fost o prostie.
Deci o să fac dedicația pentru...
”Omul a cărui fiică a fost lăsată însărcinată de soțul fiicei mele.”
- Sau pentru Fred. - Rămâne Fred.
Numărul femeilor din corpul profesoral de la Ludlow este cu 6,27% mai mic
și sunt absente în mod evident din nivelurile mai înalte,
deținând doar 28% din pozițiile administrative.
Fata mea se pricepe la documentare.
Domnule Mann, ador Ludlow,
dar se poate mai bine și o să tot insist pe tema asta.
Mereu spun lucrurilor pe nume.
- Nu e nevoie să-i spui asta. - Scuze.
Mulțumesc pentru timpul acordat.
Te rog, să știi că ușa mea e mereu deschisă,
mai ales când păzitoarea mea a luat-o pe câmpii.
- Mulțumim foarte mult. - Mulțumim.
E grozavă, nu-i așa?
În plus, e foarte isteață și are cercel în nas.
- Scuze, vorbesc fiindcă am emoții. - Mă bucur.
Din păcate, am niște probleme mai urgente.
Se pare că s-a furat costumul mascotei școlii
și este în libertate, face răutăți.
Cred că am văzut-o făcând pipi în fântână aseară.
Mulțumesc că nu ai spus nimănui până acum.
Mulțumesc.
În plus, Dylan Shepard ar trebui să fie decan.
Sunt părtinitoare fiindcă o ador, dar toată lumea o adoră.
Mi se pare că e o decizie ușoară.
Oricum... Pa și pusi! Scuze, nu știam cum să plec.
Am mai fost luat în vizor. Ce spui tu mereu?
”Las-o baltă, o să treacă.”
- Riggs, am studiat dosarul tău. - Da?
I-ai spus unui student că nu-și poate reprograma un examen
după ce i-a murit bunica, fiindcă ”ăsta-i cursul firesc al vieții”?
Avea 88 de ani și era grasă.
I-ai spus profesoarei de studii clasice că ”are greutate, în mod pozitiv”?
Mă pui într-o sală cu zece femei, patru din ele îl consideră compliment.
Nu e suficient.
Nu sunt vremurile în care am crescut noi.
Cu câțiva ani în urmă, am simțit că rămân în urma vremurilor,
așa că am alergat ca să le prind din urmă.
Nu ajung tot timpul la destinație, dar măcar fac efortul. Tu...
- Tu nici măcar nu-ți dai silința. - Uite ce e.
Îmi plac ocazional replicile fără perdea?
Da, sunt amuzante.
Dar... abureli, lumea se schimbă și trebuie să țin pasul.
Bine, dă-mi ocazia.
Cât am stat pe patul ăla de spital,
mi-am dat seama că nu vreau să plec de aici.
Școala asta e viața mea.
Walt!
Sunt prietenul tău.
Nu ți-am cerut niciodată nimic.
Dar îți cer asta.
Nu-mi da papucii.
Dacă ajută, n-o să mai fumez înăuntru.
Așa e legea.
Nu-i poți da cuiva trezirea fără să-i dai șansa să se trezească.
Te rog!
Trebuie să plec. Am întârziat la oră.
COLEGIUL LUDLOW SERVICIUL ADMINISTRATIV, NR 910
Ce bine! Are un camion.
Nu, nu e jeleu.
E chiar sânge.
Sângerez. Grozav!
Gata, până aici!
Știți că e ilegal să mergeți două persoane pe bicicleta aia?
Ce? Doamne! Tu când te-ai urcat?
Îmi pare rău. Nu știam că e aici.
Da. Am auzit că ești noul antrenor principal.
Temporar.
Fie mergem toți trei la secție...
Nu merg nicăieri.
...fie îmi dai în scris că fiul meu e titular săptămâna viitoare.
Și în loc de numele de familie pe tricou, să scrie doar ”Barosanu'”.
Nu pot să fac asta, dar DJ e un jucător bun.
- O să stea mult pe gheață. - S-a făcut!
Doamne, ce-mi place să fiu polițist!
Mesaj de la Walt.
”Referitor la postul de decan al facultății,
cred că ar fi mai prudent să las la latitudinea bordului
această decizie importantă pentru viitorul Colegiului Ludlow.”
- Pare că dă bir cu fugiții. - Da.
Probabil că-l vor păstra pe Riggs.
Nu le place să agite apele.
Pa!
- Mă bucur că ai venit. - A fost grozav.
Am aflat multe despre vitamine prenatale, puls crescut și dopuri de mucus.
Sincer să fiu, ultimul mi-a dat puțin stomacul peste cap,
dar e grozav.
Mi-ar plăcea ca doctorița să nu fie pasionată de jocuri de cuvinte.
Așa e!
Bine!
Înainte să plecați, vreți să vedeți copilul? Putem face o ecografie.
Bun, să ne uităm.
Doamne, iubito, are bărbia mea!
E superb!
Ești foarte frumoasă.
Nu mai e mult de la pântec pân'la scutec.
Încetează! Pe bune, schimb doctorii.
- Bună! - Uite cine s-a întors la saună!
- Poți ieși puțin să vorbim? - Sunt într-o ședință de saună, Greg.
Ușa!
Bine. E-n regulă.
Transpirasem deja la antrenamentul de hochei.
Putem trece la subiect? Știu că ai venit să vorbim despre Dylan.
Nu vreau să faci ceva ce vei regreta.
Și eu nu vreau să ascult poliloghia
cuiva care nu mă respectă.
- Când am... ? - Ai făcut sex pe biroul meu.
Da.
Da, așa e. Nu te-am respectat o dată.
Nici pe tine, nici pe biroul tău.
- Îmi pare rău. - Sunt un om singur, Greg.
L-am cunoscut pe Riggs când am început să lucrez aici.
Ne-am înțeles din prima.
Am o soție care străbate planeta șase luni pe an
și am o paradă nesfârșită de cunoștințe de la muncă.
Duc lipsă de prieteni.
Și știu...
- Sunt dificil. - Da, așa e.
Da, foarte dificil.
Credeam că o să mă contrazici.
Uită-te la tine! Ești aproape gol.
Nu mă simt atât de bine în pielea mea ca tine.
Ca toată lumea.
Uite care-i chestia.
Reușisem să mă conving că noi doi
o să ne avem ca frații.
Walt...
Nu pot să-ți spun...
cum sau de ce se creează legături între oameni.
Poți cunoaște pe cineva
și să fii copleșit de faptul că n-are nicio reținere.
Nu la tine mă refeream neapărat.
Scuze, trebuie să ies până nu leșin.
Bine.
Concluzia este asta.
Și Dylan e prietena ta.
Orice decizie iei, trebuie să fie alegerea ta.
Toți sunt pregătiți.
Vin și eu imediat.
Fă-i să vorbească despre Robert Rauschenberg
și despre relația lui personală cu Jasper Johns,
care a creat dialogul ce a încorporat în artă canalele media moderne.
- Da, mă ocup. - Mulțumesc.
Amețiților! Rauschenberg.
El și Jasper J trăiau în concubinaj. Care-i faza?
Nu chiar.
Bun.
Pablo Neruda e celebru pentru poeziile lui de dragoste,
dar ”Numai moartea” poate fi cea mai tristă poezie scrisă vreodată.
Există cimitire singure
Morminte pline cu oase mute
Nu-mi place să întrerup, dar putem vorbi puțin?
Ce este?
Primul lucru de care am nevoie de la tine, ca decan al facultății,
este o listă de sugestii pentru noul șef al Departamentului de Engleză.
- Poți să faci asta? - Desigur. O ai pe birou mâine.
Tot înainte!
Bun, unde rămăsesem?
Inimi trecând printr-un tunel
Întunecat
Întunecat, întunecat
Gata. Dar o să încerc să ciocănesc la ușă de acum încolo.
Așa mai merge.
Walt?
Ce faci acum?
Ar trebui să stabilim o oră ca să facem asta zilnic.
- Poate. - Dacă ne-am face o bandă?
- Ludlow Swingers? - Nu știu dacă merge ca nume de bandă.
- E timpul! - Dumnezeule!
Traducerea: Adina Câșu