בסדר. ברגע שסצנה לא מרגישה אמיתית,
הקוראים יפסיקו לקרוא, אז אתם חייבים לערוך מחקר.
אם מישהו מכם קרא את הספר שלי, "להב הגליידס"...
מעולם לא קראתי אף אחד מהספרים שלך.
תודה שהפרעת כדי להגיד לי את זה.
הסיפור כולל
את רוסטר שרודף אחר מתנקש בעל רגל אחת דרך הביצה בסירת פרופלור.
כדי לכתוב את הסצנה הזאת, נסעתי לאברגליידס ולמדתי לנווט סירת פרופלור.
איך חקרת איך זה להיות נכה בשביל ויקטור, המתנקש?
די אלתרתי את החלק הזה.
להגנתי, ויקטור מאבד את רגלו לתנין,
ובעמוד הבא, רוסטר מפוצץ את הסירה של ויקטור.
אז הוא חי את חייו של מתנקש בעל רגל אחת
במשך תשעים שניות לכל היותר.
בסדר. מועד ההגשה של הטיוטות הראשונות הוא לפני חופשת חג ההודיה,
אז תגישו אותן, בבקשה.
טומי? אני מצטער מאוד על הלילה ההוא, ואם אתה רוצה לדבר על זה...
לעולם לא.
כן, גם אני לא, אבל אני עדיין אשמח לעזור לך לשפר את הציונים שלך.
תראה, יש לי חוק.
אני רואה פין של גבר בן למעלה מ-50, אני צריך לפחות שבוע לפני שנבלה שוב.
למה היית צריך להפוך את זה לחוק?
הרכבתי אותם
רק כדי שלא תראה אותי מכווץ עיניים בכל פעם שאני מסתכל עליך,
כי אני רואה רק נחש שמתפתל בין שני בקבוקי "גייטורייד".
האמת היא שזה משפט שעוצב בצורה יפהפייה.
באמת? זיינת את אמא שלי. -יפה.
לא. לא, תודה, אווה. -בסדר.
הוא עדיין נסער למדי מכל העניין.
כן. הוא גדול, אבל הוא ילד רגיש.
זה לא עוזר שאבא שלו עזב אותי בשביל המורה שלו למתמטיקה בתיכון.
טומי נאלץ להתמודד עם זה שרבים מהמורים האהובים עליו
שכבו עם ההורים שלו.
זה יכול להיות בעייתי מאוד. -כן.
אני לא רוצה לעשות את זה.
מה קורה? -הרי אתה גם ככה עוזב בקרוב.
אני מרגישה שכדאי שנשים לזה סוף.
אני... כן, אני מבין. אני...
בסדר. יופי.
אז ביי. -בסדר.
היי. להתראות. -ביי.
ביי.
עוד פעם אחת. -בסדר.
ביי.
בסדר. -טוב.
כן. -בסדר.
נהניתי מהזמן שבילינו יחד, גרג רוסו.
וכך גם אני, קריסטל בוטרה.
פרופסור רוסו. רגע מזמנך?
אני אפגוש אותך בפנים.
תוכלי להכין אותם
לדבר על ג'ספר ג'ונס, בבקשה? -איך?
פשוט תגידי להם שנדבר על ג'ספר ג'ונס בעוד דקה.
רואה? זו הסיבה שאת המורה.
לא.
חבר'ה, מי מוכן לשמוע על ג'פליס ג'ונס?
רק שלא כרגע, כי אנחנו לא מוכנים בכלל.
אלוהים. היא חתיכת טיפוס.
לילי מדהימה. אתה צריך להכניס אותה להיריון.
מה אתה רוצה? -למען האמת...
אז מאחר שאנחנו כבר לא מתראים באופן גופני,
רציתי רק שתדעי שאני מקווה שעדיין תבחרי בנו.
כלומר...
האפשרות שלא תהיי בחיי היא, למען האמת...
טוב, היא בלתי נסבלת.
מחשבות? -תמצוץ לי.
זה לא סירוב. אני יכול לעבוד עם זה.
אני אבוא לכאן מדי בוקר עד שתקבלי החלטה.
ואל תמהרי.
מאה ימים, אלף ימים, זה לא משנה לי. אני אהיה כאן.
אני אצעד 500 מיילים. אני אצעד עוד... -אל תעשה את זה.
אה, והבאתי לך את הקרואסון האהוב עלייך.
קנית את הריבה שאני אוהבת?
אני חייב לזוז, אבל נתראה מחר.
בסדר.
ויודע מה החלק הכי גרוע?
לא רציתי לעבוד בתור דיקנית הפקולטה מלכתחילה.
ועכשיו אני מתגעגעת לזה.
אני מתגעגעת לכך ששומעים אותי, אתה יודע? -על מה את מקשקשת שם?
סליחה. חשבתי שזה יגרום לך לצחוק.
תראי, אני חושב שאת צריכה להפסיק לראות את עניין הדיקנית הזה כמשהו שאיבדת
ולהתחיל לראות אותו כמתנה, כהוכחה לכך שאת יודעת מה את רוצה באמת.
מתנה גרועה למדי.
גרג? למה יש מנעול על הדלת המיוחדת שלנו?
ובכן, וולט, יש מנעול על הדלת שלך.
אני הנשיא, גרג. -יש משהו בדבריו.
דילן כאן? לא ראיתי אותך קודם. שלום.
היי. בסדר. תן לי... בסדר, וולט.
היי. אני צריך לפתוח את זה, בסדר?
אני צריך לסגור את הדלת.
וולט, תן לי לעשות את זה!
זוז אחורה. -שים שם קצת אספרסו.
הנה.
קלי קלות, לימון סחוט. מה קורה?
קריסל הכניסה את מאמן ההוקי שלנו
לאותו מרכז גמילה שבעלה לשעבר נהג לשהות בו.
בזמן שלא יהיה, אני אשמח שתמלא את תפקידו כמאמן ההוקי הראשי שלנו.
טוב, כן. אני אשמח.
מצוין. אולי תוכל לבוא לסאונה מאוחר יותר
ונוכל לדון בפרטים.
טוב, אולי לא היום.
אולי בפעם... -אז בסדר.
דילן, תצאי איתי להליכת קפה בעוד כמה דקות?
אני אשמח.
רואה? ככה אומרים כן למישהו.
קלי קלות.
אתה מנסה להתגרות בו?
הוא התפרץ לכאן בשבוע שעבר,
וישבתי והסתכלתי על הפופיק שלי, ולא יכולתי להסביר למה.
ועכשיו?
טוב, זה פשוט משהו שאני עושה.
בסדר.
יכולתי לשמוע את זה, גרג. -בסדר.
וולט, תפסיק לשלוח סונטות בעילום שם ל"רוויו", בבקשה.
כולן על אירלנד ועל טדי רוזוולט. אני יודעת שזה אתה.
לא בטוח על מה את מדברת, אבל יש לי חדשות מרגשות.
פרופסור איינרייט יצא לגמלאות בסוף הסמסטר.
הוא רוצה להתמקד מאוד בלשנוא את אשתו ואת המשפחה שלו, אז אני...
אני אשמח להפוך אותך למנהלת המחלקה לאנגלית.
אני יודע. -אני אסירת תודה.
אבל אני רוצה את תפקיד דיקנית הפקולטה.
אני יודעת שאתה וריגס חברים ותיקים, אבל הוא בעייתי ביום טוב.
אני מתאימה יותר למכללה.
גרג גרם לי להבין שאני חייבת לעצמי להגיד לך את זה.
טוב...
גרג מכה שנית.
יוצא מן הכלל.
- המעדנייה של ארט -
בשבוע שעבר, הייתי בשיעור...
זהירות, חם. -לעזאזל.
לעזאזל, כן. -זה החרא שלי, כלבה.
אתה תמות על אבא של סאני.
אישית, הדבר האהוב עליי בו הוא כמה שהוא ישנא אותך.
אין לדעת. אני עשוי להקסים אותו. -ממה אתה מסטול?
היי, סליחה שאיחרנו.
אבא רצה לנסוע קצת ולראות את העלים מתים.
הם אדומים כל כך.
אתם יודעים, באפלטון, יורד גשם אחד גדול,
ובום, מגיעה עונת העצים הערומים.
מו. איך הולך?
טוב יותר עכשיו שאתה כאן, פרדי.
אתה נראה טוב. -את יודעת.
כבוד לפגוש אותך לבסוף, אדוני.
בוא הנה.
אתה מכניס תינוק לחיים שלי. שאלוהים יברך אותך.
בסדר.
בסדר. לא שילמתי לראות את זה.
- משרד הנשיא -
אוי ואבוי.
מה שלומך?
חשבתי שתילחם עליי.
מה היית עושה אם הייתי נלחם?
הייתי דוחה אותך.
את רוצה שאלך?
כן.
בסדר.
תודה.
קריסל, אני לא רואה את לוח הזמנים היומי שלי.
יש סיכוי שהוא יופיע מתישהו?
לא.
הבנתי.
חכי רגע, חכי רגע.
הקרואסון שלי. תודה.
מעט ריבה בפנים, והבאתי לך קורטדו.
גילוי נאות, הוא היה בשבילי אבל הם לא עשו את הקצף כמו שצריך.
זה באמת מסוג הדברים שהיית צריך לעשות כשהיינו ביחד.
אבל אני עושה אותם עכשיו. ככה זה עובד.
אני מביא לך פינוק טעים לארוחת בוקר,
אני שואל אם החלטת להיות איתי,
את אומרת שטרם קיבלת החלטה,
אבל עדיין פלרטטנית מעט כי את נותנת לי חיוך קטן וחמוד.
בטעינה. הוא בטעינה.
הנה הוא. בסדר.
יפהפה. זה כמו מוזיקה קלאסית.
כדאי שתלך. -בסדר.
אני לא יכול להישאר. -אני לא רוצה שתישאר.
אני יודע שאת רוצה, אבל אני לא יכול. -לך.
אולי מחר זה יהיה קפה הפוך ופחות דיבורים?
אז מחר.
היי, רוסקו!
כלב מטונף שכמותך.
הכלב הזה הוא אך ורק צרות.
אני אומר לך, שוטטנו לנו הרבה כל כך,
שאני בספק שאמצא את דרכי חזרה לדירה של בתי, סאני.
מי? -סאני.
אתה נראה מוכר.
אני לא חושב.
טוב, איך אתה מכיר את רוסקו?
אני איש טוב...
של כלבים.
אני אוהב כלבים.
אני אוהב להכיר את כל הכלבים בקמפוס בשמם.
אם אני יכול, אתה יודע? מנסה ללמוד אותם.
שם מאחור, רואה, זה פרגוס.
וזאת ליסה אן. היא כלבה טובה.
בחיי, לליסה אן יש שק אשכים גדול.
כן, היא חסרת ביטחון לגביו.
בסדר. שיהיה לך יום טוב. -כן.
היי, גרג.
היי, וולט. לא ראיתי אותך אורב שם.
אם חיפשת את קריסל,
היא החליטה לצאת לחופשת חג ההודיה שלה מוקדם יותר.
אה, בסדר. למה?
שאלתי אותה, והיא אמרה רק, "תשאל את גרג".
היה לי שיעול בשבוע שעבר. שיעול קטן.
ואולי היא נדבקה
מכך שהיתה בחדר שהייתי בו לפני כן.
אתה יודע, סיפור מצחיק.
לא קיבלתי את לוח הזמנים שלי ממנה לפני כמה ימים,
ולכן פספסתי את ארוחת הערב ליום ההולדת של ראש חבר המנהלים.
עכשיו, חוזה חמש השנים שלי מסתיים בסוף שנת הלימודים הזאת.
ואני הברזתי לו.
זה תזמון גרוע.
כן, זה אכן היה.
אבל אנחנו מתמידים.
כן, אנחנו... כן.
לא? אנחנו מתמידים. -כן, נכון.
תגיד, גרג. שאלה קצרה לפני שתסתלק.
מה אנחנו, גרג?
מה?
מה זה?
מה אנחנו עושים?
אני אמור להיכנס? -אני לא יודע, גרג.
בסדר.
אתה יודע, מרגיש כאילו רק אתמול היית כאן ממש במשרד שלי,
וביקשת שאציל את המשרה של הבת שלך מתוך...
מה זה היה?
אתה זוכר מה זה היה? -אני לא.
חברות, גרג.
מאז היום ההוא,
ערכתי רשימה של העבירות שלך בראש.
תרצה לשמוע אותן? -לא במיוחד.
שברת את קריסל, עודדת את דילן לחשוב בגדול,
שיקרת על הוקי, שמת מנעול על הדלת המיוחדת שלנו,
לא חזרת לסאונה מאז היום הראשון,
וייתכן שאתה עוזר לאשתך לשעבר לקחת את המשרה שלי.
בסדר, אני רוצה לתת דין וחשבון, אז אני אגיב לפי הסדר.
אני מצטער,
לחשוב בגדול זה לא דבר רע,
סליחה, סליחה,
חם שם מדי בשבילי, והדבר האחרון מטורף.
בסדר. -יופי.
תעזור לי לחשוב על כמה רעיונות למתנת יום הולדת כדי לפצות על היעדרותי?
אני באמת צריך לעבור על ההגהה של הספר החדש שלי, אז...
אתה יודע מה מסקרן?
בבוקר שלאחר ערב המשקאות שלי, נכנסתי למשרד,
והספינקסים שלי פנו לכיוון הלא נכון,
כמעט כאילו מישהו הוריד אותם ואז החזיר אותם.
אתה לא יודע על זה שום דבר, מה?
אתה יודע מה תהיה מתנה נהדרת?
הדבר הזה נהדר.
אל תשכח שהבחור בן 80. אתה חושב שזה יתאים לו?
הייתי משיג לו קסדה.
אולי פעמון.
סגור. אני צריך ממך טובה.
נראה שדילן מקשיבה לך,
ואני לא יכול לתת לה את משרת דיקנית הפקולטה,
אז אני צריך שתשכנע אותה
שלהיות מנהלת מחלקה זה לא פרס ניחומים.
כן. בסדר, אם זה יעלה בשיחה.
אז אתה רוצה שאני אגרום לזה לעלות.
תודה.
תגיד, אם אקנה לי צעצוע כזה,
אולי...
אולי אתה ואני נוכל לצאת לרכוב יחד.
כן. אולי.
הרסת את זה.
אבא שלי אוהב את המקום,
אז תהיה מוכן לאכול כאן כל ארוחה בזמן שהוא בעיר.
טוב, לא תשמעי ממני שום תלונות.
פרד, אתה צריך לראות בי אדם של הרגלים בעצמי.
אתה צריך לראות אותי עם הקורטדו שלי.
הוא צריך להיות בטמפרטורה הנכונה, הקצף צריך להיות בדיוק...
חיפושית, ספרי לו על הקורטדו שלי.
הוא אוהב את הקורטדו שלו.
כן. אני מנסה קצת יותר מדי, לא?
כן. -סליחה.
אבל אני מעריך את זה.
מה הקטע עם המבטא, דרך אגב?
אבא שלי לא חושב שמבטאים הם אמיתיים.
אתה מקצין אותו בשבילנו?
לא. אנגלית תקנית. זה... כן.
סליחה. אני צריכה ללכת לסמינר הבוקר שלי ואז לבדיקה עם הגינקולוגית שלי.
בסדר, יקירתי. טוב. -נתראה.
כן, נתראה אחר כך.
אף אחד לא עוזב בלי נשיקה.
אוהבת אותך. כן. -ביי.
ביי.
קח את אבא שלי הביתה. -כמובן.
נכון שאין עליה?
מה הבעיה שלך?
אתה צריך ללכת לתור הזה.
אבל זאת סתם בדיקה שגרתית. -לא, לא.
נורה ואני לא יכולנו ללדת ילד משלנו.
הייתי הורג כדי ללכת לבדיקה שגרתית.
התינוק הזה הוא מתנה.
תתמסר אליו. אני מבטיח שהוא יכבוש את ליבך.
עכשיו, לך תפוס אותה ותגיד לה.
כן, אדוני.
אף אחד לא עוזב בלי נשיקה.
בסדר. -מה אתה עושה?
בחייך. אני מתבדח. זאת בדיחה. -לא ידעתי, אבל עכשיו אני יודע.
אז זה רק... בסדר.
חשפתי את עצמי מאוד עם וולט, והוא עדיין לא נתן לי תשובה.
דממת אלחוט מוחלטת.
זין עליו.
היי, זואי. את עדיין מחפשת מטרה להשקיע בה את כל כולך?
נואשות.
אני רוצה משהו חשוב מספיק שיצדיק קעקוע חדש,
אבל זאת לא יכולה להיות כת.
אלוהים, אין לכם מושג כמה אנשים עושים דברים מגניבים
רק כדי לגרום לך להצטרף לכת שלהם. הייתי בשלוש.
בסדר, בואו לא נסטה מהנושא.
זואי, מה עם העובדה שאין מספיק נשים
בעמדות כוח כאן בלאדלו? -בעד.
אני אוהבת את זה, אבל אני לא יודעת אם זה ייכנס בחולצה.
מה עם, "יותר נשים למעלה"?
הייתי לובש חולצה כזאת.
מה?
תני לו שנייה. -על מה אתן...
כמעט. -אה, לא, לא.
לא הייתי לובש את זה. זה דוחה.
זה לא... התנוחה לא דוחה.
היא מהנה ולא... אנחנו לא מדברים על זה. -זה בסדר. הבנו.
בכל אופן, היי, אפרופו נשים בעלות כוח, שמעתי שהציעו לך
את משרת מנהלת מחלקת האנגלית. מגניב למדי.
וולט אמר לך לבוא ולדבר איתי כדי להלהיב אותי יותר?
אכן, כן. -אבא.
אני יודע. -אתה הבעיה העליונה.
הוא גרר אותי לזה. אני מצטער.
אני די... -בחייך.
למה אתה... זה לא פוטבול. -אני מנסה לטפל בבעיות.
בסדר. בואו לא נהיה היסטריות, גבירותיי.
אבא. -אני יודע.
ברגע שהמילים יצאו לי מהפה, הרגשתי צמרמורת במורד הגב.
לוולט יש כוונות טובות.
הוא פשוט לא יכול להציע לך את העבודה שאת רוצה.
זאת ההחלטה שלו. על מה אתה מדבר, לעזאזל?
אני לא יודע. אני אף פעם לא יודע. אני לא יודע למה באתי לכאן.
תסלחו לי. סליחה.
זה וולט.
הוא רוצה לדעת איך הולך.
הכול ייסלח אם תשלח לו תמונה של איך שאנחנו נראות עכשיו.
אפשר שזה יהיה סלפי? -בטח.
בסדר, הנה.
טוב, זה מתווסף לרשימת העבירות.
- טיוטות ראשונות, להגשה היום! -
מר רוסו.
לא זיהיתי אותך מוקדם יותר בגלל הקסדה שלך,
ואשתי לא תאמין לעולם שיצא לי לפגוש את הסופר האהוב עליי
אם לא אשכנע אותך לחתום על זה. נהדר. -כן, כמובן. בטח.
פרד סלוסקי.
גרג רוסו. -היי.
רק שתדע, הבת שלי יידעה אותי לגבי ה...
חיבור האישי שלנו.
אני לא מכיר את השמות של כל הכלבים, אז אני די...
הבנתי את זה. כן. -פשוט מטופש.
אז אני אקדיש את זה,
"לאיש שבתו בהיריון מבעלה של בתי."
או פרד. -בוא נכתוב פרד.
נשים נמצאות בתת-ייצוג של 6.27 אחוזים בפקולטה של לאדלו
ונעדרות באופן הבולט ביותר מהדרגות הגבוהות,
ומחזיקות ב-28 אחוזים בלבד ממשרות ההנהלה.
לבחורה שלי יש כישורי מחקר אדירים.
הנשיא מאן, אני אוהבת את לאדלו,
אבל אנחנו מסוגלים ליותר, ואני אמשיך לפעול למען זה.
להגיד את האמת לבעלי הכוח זו הסטייה שלי.
הוא לא צריך לדעת את זה. -סליחה.
תודה על זמנך, אדוני. -כמובן.
ודעי בבקשה שהדלת שלי תמיד פתוחה,
בייחוד כששומרת הסף שלי איננה בעקבות התמוטטות עצבים.
תודה רבה. -תודה.
היא מגניבה מאוד, נכון?
חוץ מזה, היא חכמה מאוד, ויש לה נזם באף.
סליחה, אני סתם מדברת, אתה מלחיץ אותי. -אני שמח.
למרבה הצער, יש לי בעיות דחופות אחרות.
מסתבר שתלבושת הקמע של המכללה נגנבה
ומשתמשים בה למעשים נבזיים.
נכון. למען האמת, אני חושבת שייתכן שראיתי אותו משתין אמש במזרקה.
טוב, תודה שלא סיפרת לאף אחד עד עכשיו.
תודה.
בנוסף, דילן שפרד צריכה להיות דיקנית הפקולטה.
אני משוחדת כי אני אוהבת אותה, אבל כולם אוהבים אותה.
אז זו נראית כמו החלטה פשוטה למדי.
טוב, בכל אופן, יאללה ביי. סליחה, לא ידעתי איך לעזוב.
כבר הייתי על הכוונת בעבר. מה אתה אומר תמיד?
"תעזוב את זה בשקט, זה יעבור."
ריגס, ערכתי בדיקה מעמיקה בתיק שלך. -כן?
באמת אמרת לסטודנט שהוא לא יכול לקבוע מועד חדש לבחינה
אחרי שסבתא שלו מתה כי זה היה "הסדר הטבעי של הדברים"?
היא היתה בת 88 ושמנה.
אמרת למרצת הלימודים הקלאסיים החדשה שהיא "כבדה בחלק העליון בצורה טובה".
שים אותי בחדר עם עשר נשים, ארבע מהן יקחו זאת כמחמאה.
ארבע זה לא מספיק.
אלה לא הזמנים בהם גדלנו, חבר.
לפני כמה שנים, הרגשתי שהמקום הזה מותיר אותי מאחור,
אז רצתי מהר ככל שיכולתי כדי להשלים פערים.
עכשיו, אני לא תמיד מגיע לשם, אבל אני בהחלט משתדל.
אתה...
אתה לא מנסה בכלל. -תראה.
האם אני נהנה מדי פעם מהערה שנויה במחלוקת?
כן, הן כיפיות.
אבל בלה, בלה, העולם משתנה, אני צריך להשתנות איתו.
בסדר, אז תן לי הזדמנות.
כששכבתי במיטת בית החולים,
הבנתי שאני לא רוצה לעזוב את המקום הזה לעולם.
המכללה הזאת היא החיים שלי.
וולט.
אני חבר שלך.
מעולם לא ביקשתי ממך שום דבר.
אני מבקש ממך את זה.
אל תיפטר ממני.
אני אפילו אפסיק לעשן בפנים, אם זה יעזור.
זה החוק.
בחייך, אתה לא יכול לתת למישהו קריאת השכמה בלי הזדמנות להשכים.
בבקשה.
אני צריך ללכת. אני מאחר לשיעור. בסדר.
- מכללת לאדלו, ניהול מתקנים -
יופי. יש לו משאית.
לא, זאת לא ריבה.
זה דם אמיתי.
אני מדמם. בסדר, מעולה.
שם זה מספיק רחוק.
אתה יודע שזה לא חוקי בכלל ששני אנשים ירכבו על הדבר הזה באותו הזמן?
מה? אלוהים. מתי עלית?
אני מצטער. לא היה לי מושג שהיא היתה שם.
כן, בסדר. שמעתי שאתה המאמן הראשי החדש.
מאמן ראשי זמני.
טוב, או ששלושתנו ניסע יחד לתחנה...
אני לא הולכת לשום מקום. -או שתיתן לי התחייבות בכתב
שהבן שלי יהיה שחקן פותח בשבוע הבא.
ושבמקום שם המשפחה שלו על גב החולצה, יהיה כתוב רק "הגבר".
אני לא יכול לעשות את זה, אבל אתה יודע, די-ג'יי הוא שחקן טוב,
אז הוא ישחק הרבה. -סגרנו.
אלוהים, אני אוהב להיות שוטר.
מסרון מוולט.
"בקשר למשרת דיקנית הפקולטה,
"אני מרגיש שהצעד השקול ביותר יהיה שאפקיד בידי חבר המנהלים
"את ההחלטה החשובה הזו עבור העתיד של לאדלו."
נשמע קצת כמו התחמקות. -כן.
הם בטח ישאירו את ריגס.
אתה יודע, הם לא אוהבים לעשות מהפכים.
נתראה.
אני שמחה שבאת. -היה נהדר.
למדתי המון על ויטמינים להיריון ועליות בקצב הלב ופקקים ריריים.
כן. האחרון אומנם גרם לבטן שלי לרעוש מעט,
אבל לא, זה נהדר.
אם כי הייתי שמח אם הגינקולוגית שלך לא היתה מאוהבת כל כך במשחקי מילים.
כן, נכון?
בסדר.
לפני שתלכו, תרצו לראות את התינוק שלכם? נוכל לעשות אולטרסאונד מהיר.
בסדר. בואו נעיף מבט.
וואו, חיפושית, תראי, יש לו סנטר כמו שלי.
הוא יפהפה.
את יפהפייה כל כך.
כדאי שתשיגו "רחם".
בסדר. תפסיקי. ברצינות, אני אחליף רופאה.
היי. -תראו מי חזר לסאונה.
תוכל לצאת ולדבר לרגע? -אני באמצע סשן, גרג.
דלת, דלת.
בסדר. טוב, זה בסדר.
כבר הזעתי גם ככה. אימון הוקי.
נוכל להגיע לעיקר? אני יודע שבאת לדבר על דילן.
אני לא רוצה שתעשה משהו שתתחרט עליו.
ואני לא רוצה לקבל הרצאה ממישהו
שהפגין אך ורק חוסר כבוד כלפיי.
חוסר כבוד? מתי אני... -עשית סקס על שולחן העבודה שלי.
אני... כן, זה נכון.
זה נכון. הפגנתי חוסר כבוד כלפיך פעם אחת.
הפגנתי חוסר כבוד כלפיך וכלפי שולחן העבודה שלך.
אני מצטער. -אני אדם בודד עד כאב, גרג.
פגשתי את ריגס בשבוע הראשון שהתחלתי כאן.
פשוט נוצר בינינו חיבור.
יש לי רעייה שמטיילת ברחבי העולם שישה חודשים בשנה,
ויש לי מצעד בלתי פוסק של מכרים בעבודה,
אז חברים הם מצרך נדיר.
ואני יודע ש...
אני הרבה. -כן, נכון.
זה הרבה.
ואני חשבתי שאתה הולך לחלוק עליי.
תסתכל על עצמך. אתה חצי עירום.
אני לא בטוח בגוף שלי כמוך.
אף אחד לא בטוח.
העניין הוא כזה.
נתתי לעצמי להאמין שאתה ואני...
נהיה חברים בלתי נפרדים.
וולט.
אני לא יכול להגיד לך...
איך או למה אנשים מתחברים אחד לשני.
כלומר, אתה יכול לפגוש מישהו
ולהרגיש מוצף מחוסר הגבולות שלו.
כן. -לאו דווקא התכוונתי אליך.
סליחה, אני חייב לצאת מכאן לפני שאתעלף.
בסדר.
השורה התחתונה היא כזאת,
דילן היא גם חברה שלך.
איזו החלטה שלא תקבל, זו חייבת להיות הבחירה שלך.
היי, כולם מוכנים.
אני אהיה מוכנה בעוד דקה.
למה שלא תדברי איתם על רוברט ראושנברג
ואיך מערכת היחסים האישית שלו עם ג'ספר ג'ונס
יצרה את הדיאלוג ששילב את המדיה המודרנית באומנות.
כן, אעשה את זה. -תודה.
אז, חנונים, ראושנברג.
הוא וג'ספר ג'יי חיו ביחד. מה נסגר עם זה?
לא באמת.
בסדר. -פבלו נרודה
מפורסם בעיקר בזכות שירי האהבה שלו,
אבל "רק המוות" הוא אולי השיר העצוב ביותר שנכתב אי פעם.
"ישנם בתי קברות בודדים,
"קברים מלאים בעצמות שאינן מוציאות הגה..."
אני שונא לעצור את הכיף, אבל אפשר לדבר איתך לרגע?
מה קורה?
הדבר הראשון שאני צריך ממך כדיקנית הפקולטה החדשה שלי
הוא רשימת הצעות למנהל מחלקת האנגלית החדש.
תוכלי לעשות את זה בשבילי? -כמובן. על שולחנך מחר.
הלאה.
בסדר, איפה היינו?
"הלב נע דרך מנהרה,
"בה חושך
"חושך, חושך"
בבקשה, אבל אני אנסה לדפוק מעתה והלאה.
נשמע הוגן.
וולט?
מה אתה עושה עכשיו?
אנחנו צריכים לקבוע זמן לעשות את זה כל יום.
אולי. -מה אם ניצור כנופיה?
הבליינים של לאדלו? -לא יודע אם זה שם טוב לכנופייה.
שעת הכנופייה. -אלוהים.
תרגום: טל לוריא