- Isuse! - Greg, bună dimineața!
- Credeam că am încuiat-o. - Se încuie doar din partea mea.
Ține de securitatea la incendiu.
- Cum? - Nu știu sigur.
Soția mea s-a întors din Japonia, deci organizez o seară cu colegii.
Sper că vii și tu.
Nu știu, Walt. Nu prea-mi plac petrecerile.
- Și nu cunosc pe nimeni. - Treci doar să bei ceva.
Începe la 20:00 și nu știu până la cât ține.
Mă voi strădui din răsputeri să vin.
”Era o confruntare tipică.
Rooster avea o privire necruțătoare,
dar cpt Flaherty era marinar, blazat după atâția ani pe mare.
Cred că a și zâmbit puțin.
Lui Rooster i s-a uscat gura.
Știa că unul dintre ei avea să moară în seara asta.”
Chiar și în situații intense,
încerc să-l fac pe Rooster autentic din punct de vedere emoțional.
Nu vă fie teamă să vă puneți în pielea personajului vostru.
Nu puteți scrie dacă nu vine din interior.
Bun. Dați-mi lucrările în drum spre ieșire.
Rămân cu mândrie un tip care preferă hârtia.
- Deci să vedem hârtiile. - La naiba cu copacii, frate!
Nu asta... Nu asta era ideea.
Hei! Nu-mi predai nimic, barosane?
Nu încă, dar sunt pe cale să încep.
Asta-i partea dificilă. Termenul era azi.
Și de-abia aștept să văd stilul cărui autor v-ați hotărât să-l folosiți.
Vom citi câteva cu voce tare luni.
N-o să vrei să citești asta cu voce tare.
- O să vrei să fii singur. - Bine.
Isuse!
- Intră! - Nicio grijă, am băgat doar capul.
Bravo!
- E un lănțișor nou? - Da.
Soția mi l-a adus din Japonia.
Mi-a zis că mă face să arăt ca Paul Mescal,
dar nu știu cine e.
- Vi se potrivește. - Mulțumesc.
Să începem cu mentoratul.
Ți-am pregătit trei interviuri bune pentru tine,
dar cel care mă entuziasmează este Biotecha.
O să-ți placă Diana. E o amică.
Cu ani în urmă, era mai mult decât amică.
Dar n-aș aduce vorba despre asta.
Cum să procedez în privința sarcinii?
Nu mă deranjează să mint.
La început, apoi mă simt vinovată și spun adevărul imediat.
Autenticitatea este singurul mod de a-ți trăi viața.
Bine.
- Bine. - Nu-mi place lănțișorul.
M-am gândit că asta urmează.
Dle Russo, așteaptă!
- Bună, Tommy! - Gata!
- Bine! - O să-ți placă.
Tipul imitat este unul dintre cei mari.
Eu?
- Da, normal! - Termină! E... Poftim?
Nu sunt un scriitor mare.
Ești nebun!
Bine, ai picat.
- Poftim? - Glumesc.
- De-abia aștept să o citesc. - Tare!
- Mulțumesc, Tommy. - Mulțumesc!
Ești o figură!
- Mă inspiri, frate! - Gata, oprește-te!
SE ÎNCARCĂ COPIL... 25%
Nu-ți place.
Adică... arăți minunat!
I-am umflat părul cu un ventilator.
Mo, ar trebui să găsim un sistem
ca să știi când să intervii în conversațiile noastre.
Aș putea să ridic mâna.
Walt mi-a zis să fiu mai autentică.
Mi se pare aiurea.
Cine postează chestii personale așa?
Toată lumea de pe planetă.
Ar fi ciudat ca tatăl să nu dea like la postarea aia.
- Zic și eu așa. - Bine.
O să dau inimioară la postare fiindcă te susțin.
Acum a aflat toată lumea, fiindcă am dat inimioară.
Mulțumesc. Urează-mi succes! Ne vedem luni.
Ne vedem atunci. Grozav!
Acum prietenii tăi știu, și familia, și străinii știu.
E destul de aiurea, nu?
Bun, așezați-vă!
Să-i dăm drumul!
Fiindcă m-am întors, da? Luminile, te rog, Lily.
Tragem un pui de somn.
Glumeam. N-aș face asta.
Am încărcat prezentarea.
Dnă profesor Russo? Vă simțiți bine, dnă profesor Russo?
Extraordinar.
Bun, Gauguin.
Cunoscut pentru peisajele tahitiene.
E cunoscut și pentru că și-a lăsat soția pentru o fată de 13 ani.
Știe cineva care au fost consecințele?
Vă dau un indiciu: e bărbat.
- Niciuna? - Foarte bine, Zoey.
De fapt, un Gauguin s-a vândut recent la licitație cu 105 milioane.
Aproape că ai vrea ca amantele lui să primească o parte din bani.
Dar s-au ales doar cu sifilis. Da, Zoey?
- Să i-o tragem în gură! - Corect. Scrieți!
Ca să rămânem la sifilis, Toulouse-Lautrec.
Stați să vă spun despre francezul ăsta dobitoc.
Îmi place istoria artei.
- Misoginismul din campus a luat-o razna. - Asta mă face să-mi fie dor de Dubai.
Tu ai fi înfierată dacă te-ai purta ca soțul tău de nimic.
Să-mi spui dacă sar calul.
Cam da, dar mă încântă, deci vorbește liber.
El e bine-mersi și pune copii în toată lumea.
E o singură persoană, dar da.
Katie, trebuie să revii în joc.
- Da? - Culcă-te și tu cu unii.
- Da. - Nu știu.
Sunt tristă, sunt obosită și nu am energie să învăț un penis nou.
Nu e musai să fie tip. Am început să mă văd cu lesbiene.
- Drăguț! - Nu știu dacă voi continua.
Nu-mi place să-mi tot tai unghiile, dar...
S-a terminat cu vorbitul liber. Pentru totdeauna, de fapt.
E tata! Hei, tată! Vino încoace!
- Bună! - Vino încoace! Salvează-mă!
Dumnezeule! Nu face... Tată, ce naiba faci?
M-am împiedicat și am început să dansez ”Walk like an Egyptian”.
Voi ce faceți când vă împiedicați?
- Nu vreau să te sufoc, dar pot lua loc? - Da.
Mi-a plăcut când l-ați bătut pe Archie cu polonicul peste fundul perfect.
N-aș spune că e perfect.
Haide, tată! E destul de mișto.
Mi-a plăcut că ați atacat asupritorul masculin.
Cu plăcere. Aș face orice pentru Katie.
”Pentru Katie.” Ce-mi place!
Da, drăguț!
Da!
Da! E o tâmpenie când o fac eu.
- Pa, fetelor! - Pa!
Ele cred că ar trebui să ies din nou în lume.
- Au dreptate. - Dacă o fac eu, o faci și tu.
Ce știu ele? Sunt niște copii!
Serios?
Nu făceam mișto de cultura egipteană.
Latte de ovăz. M-am împiedicat și am mascat cu un dans amuzant.
Espresso dublu.
- Asta nu e pentru tine. - Nu voiam.
- Ba da. - Nu voiam, de fapt.
Și o cafea neagră pentru conducătoarea noastră neînfricată.
Își datorez scuze.
Devin mojic la meciuri de hochei.
Mă răstesc și le spun unora că sunt răutăcioși
când, de fapt, sunt foarte rezonabili, dar învăț.
Nu am fost amabilă.
Dacă aș trece prin ce treci tu, și eu m-aș pierde cu firea.
Nu m-am pierdut cu firea.
- Ba da. - Îmi pare rău.
- Și mie îmi pare rău. - Despre ce dracu' vorbiți?
- Am yoga. - E yoga sexy?
- E yoga normală. - Mi-ar plăcea?
Bine, putem încheia. Cristle?
Scrie că recunoști infracțiunea
și că știi stilurile de mers nepermise în campus.
”Crip, Clovn, Scooby, Quasimodo.”
- N-aș face asta. - Semnează aici, te rog.
- Și mulțumesc pentru flat white. - Cu plăcere.
E foarte cremoasă.
O să-mi iau pixul, mulțumesc.
- Mergi pe la Walt diseară? - Cât de rău e?
Băutură gratis.
Și vorbim despre ce obiceiuri și-a însușit nevastă-sa
în ultimele ei călătorii.
Haide, Greg, o să fie amuzant!
Îi privim pe Walt și Joanie aruncându-și priviri înflăcărate.
Nimeni nu menționează, dar toți ne gândim la același lucru.
”O să și-o tragă și o să fie scârbos.”
Da, în cazul ăsta, e clar că nu vin.
Visezi!
Ești noua jucărie a lui Walt și vrea să se laude cu tine.
Nu poți să refuzi.
- Haide! - Bine.
- Cum ai solicitat. - Mulțumesc.
De-abia aștept să le citesc.
S-ar putea să-l pun pe Tommy să trimită o lucrare.
A trebuit să scrie o poveste cu vocea autorului preferat
și m-a ales pe mine.
- Nu e mare brânză. - Dă-mi să văd.
E o primă ciornă, e cam necizelată.
- Dă-mi! - Înțelegi tu ideea.
”Rooster era ofticat, ca o persoană ofticată.”
Da, e destul de ofticat aici.
”De asemenea, penele lui au fluturat în vânt.”
Crede că Rooster e cocoș?
- Doar ocazional. - Scuze!
Adjective repetitive, folosirea lui ”de asemenea”?
Pare inteligență artificială.
Accentul tău pare inteligență artificială!
AI este o amenințare pentru ocupațiile noastre.
Tommy n-ar face asta. Știi ceva?
Ca s-o dovedesc, îl întreb direct.
”Ai folosit AI când ai scris nuvela?”
”Da.”
- De ce recunoști? - Poate fi exmatriculat.
- Termină! - Greg, are dreptate.
Mă surprinzi, Greg. Știu că ești împotriva înșelătoriei
din cauză că acum beau pișoarca de cafea a lui Walt
fiindcă nu mi-ai luat Cortado cu lapte de ovăz.
- N-o lua personal, Arch. - Eu?
Doamne sfinte! Când încetezi să mă pedepsești?
Pentru că mi-ai umilit fiica?
Nu știu ce să zic, poate când se reface ea emoțional
și se recăsătorește... iar tu mori.
- Tommy e un copil bun. - Îl vreau exmatriculat.
Meschin mai ești!
- Îl distrugi pe puști fără motiv. - Bine, gata! Încetați!
Facem așa. Îl pici acum, clar.
Mulțumesc.
- Când e termenul final? - La miezul nopții.
Pune-l să-mi predea o nouă poveste până atunci.
Altfel, e exmatriculat.
- S-a făcut. - Ce s-a făcut?
Nu s-a făcut încă, dar o să se facă. Și îți spun de ce.
Fiindcă Tommy e un student grozav.
Locul ăsta e șmecher.
Nu-mi place că n-ai mai fost aici până acum.
- Miroase ca acasă la tataie. - Dumnezeule!
Uite care-i treaba. Eu trebuie să lucrez la noua carte.
Tu, să rescrii povestea până la miezul nopții sau viața ta se sfârșește.
Există o carte cu Rooster nepublicată?
- Da. - Dacă m-aș inspira din ea, aș termina.
Nu! Trebuie să ne apucăm de treabă.
Ne tragem reciproc la răspundere.
Aici erai!
Voiam să mă asigur că vii diseară.
Îmi pare rău, Walt.
Nu ajung diseară.
- Eu și Tommy avem de lucru. - Suntem tovarăși de responsabilitate.
Responsabilitatea ține de fiecare în parte.
Greg, să-ți menționez ce a zis cândva Teddy Roosevelt.
”Sper că, dacă se ivește ocazia,
fiecare om va avea parte de cât mai multă distracție în viață.”
- E un sfat grozav. - E un cadou.
Îl păstrez în buzunar.
Data viitoare când mai dai bairam, vin sigur.
Am înțeles.
Sunteți puțin atenți la mine, vă rog?
Este vineri seara și sunteți la facultate.
Închideți cărțile și trăiți puțin. Biblioteca se închide.
- Ne vedem diseară, Greg? - De-abia aștept.
- Poartă ceva potrivit. - Normal.
- Unde mergem? - Tu ești ocupat.
- De unde știa unde sunt? - Sunt peste tot, Greg!
Fir-ar!
Nu! Nu poți să refuzi! Dacă merg eu, mergi și tu.
Cine a inventat regula asta? Vreau să fac o baie și să fiu singură.
Uite ce facem. O să arunc cu o monedă.
Și, dacă intră, mergem amândoi și o să ne distrăm.
- Tu și monedele tale! - Gata, acum!
Sper că ai ratat! Am comandat mâncare.
Îmi pare rău, scumpo, eu nu ratez. Hai că putem!
Să vedem decolteul... Nu! Ești o târfuliță.
Bun.
Hei! Scuze că am trecut pe nepusă...
Arăți...
E rochia pe care ai luat-o de pe Portobello Road?
Apoi am băut ceva cu Roland și începuse...
Da, nu depăn amintiri acum. Ce cauți aici?
Păi... Mă întrebam dacă mi-l dai pe Roscoe în seara asta.
Am avut o zi nasoală.
Dacă nu-i dau inimioară copilului meu, sunt un tată denaturat.
- Nu mergi la Walt? - Ar fi prea mulți cu ochii pe mine.
N-aș suporta să fiu subiect de bârfă.
Da, ar fi groaznic.
Da...
Nu te mint. Îmi face bine să te văd suferind.
Mă bucur că te-am putut ajuta.
Cred că o să te simți bine.
Nu-mi plăceau chefurile nici când mergeam amândoi.
- Nu știu cum o să rezist singură. - Nicio grijă.
Amețește-te puțin și apoi vei fi prietena tuturor.
Poți să-l iei pe Roscoe, dar să-l aduci înapoi dimineață.
Giuseppe!
- Nu m-am obișnuit cu asta. - Băiatul meu!
Dumnezeule!
Bun.
Bună!
Vrei să...?
Mulțumesc.
Iată-l pe băiatul meu!
Haide, ia-ți ceva de băut și apoi revino!
Eram îngrijorat că sunt îmbrăcat prea elegant.
Măcar nu port chimonou.
Cântecul s-a terminat cam brusc.
- Bună, sunt Greg. - Sunt Joanie.
Soția lui Walt.
Desigur!
Te deranjează dacă plec?
Hei, Tommy!
Dle Russo! Tare costum!
- Parcă ai lucra pe un vas de croazieră. - Mersi!
- N-ar trebui să scrii acum? - Nicio grijă! E gata.
- Excelent. - Da.
Poate o să citesc ceva ușor înainte de culcare.
Te duci la culcare deja? E cam jalnic.
- Da. - Ar trebui să vii cu noi.
- Nu! - Toți vor fi încântați.
- Nu prea cred. - Nu-i nimic.
- E o prostie, oricum. - Ce anume?
Încercam să impresionez niște băieți cu măgăoaia asta.
Nu prea am prieteni aici.
M-am săturat să mă simt ca un intrus.
- Noapte bună! - Noapte bună.
- Tommy, așteaptă! - Da?
- Foarte tare! Hai! - Bun. Unu, doi, trei!
PENTRU KATIE
E mult mai greu decât îmi aminteam.
Înapoi!
- Trișezi de fiecare dată. - Bine, mă dau înapoi.
Au zis că pot juca doar cu partener.
Ce părere ai?
Cred că ne descurcăm.
Îmi ții haina?
- Și unde stau? - Aici e bine.
Cotul nu depășește masa.
În spatele liniei. Da, nu trișa, ca JD.
Bun, îmi dau silința.
- Norocul începătorului. - Mai trag o dată?
Bine, o să încerc. A fost amuzant să bag una.
Ce căcat?
Să vedem ce se întâmplă acum.
- Doamne! - Mingiuță, ți-e sete?
Bum!
Dle Russo!
Haide, omule, nu pot...
Bea, bea, bea!
- Așa! - Cum faci?
Nu știu. Cum fac?
- Așa ceva e imposibil. - Ești un zeu!
La naiba cu asta! Eu renunț.
- Fugi, căcănarule! - Du-te dracului!
Mereu faci așa când câștigi.
Ești deja prieten cu tontălăii ăștia?
Da, dar ne bucurăm că ești aici. Nu?
- Haide! - Bun, băieți!
- Beți! - De ce bem dacă am câștigat?
- Fiindcă am câștigat. - Haide!
Bine, una. Doar una.
Ce-a fost asta? Doamne!
Poftim!
Pare murdar...
Bine.
Te simți bine?
N-am mai flirtat de ceva timp.
Contactul vizual e tertipul meu. Ce părere ai?
- Parcă ai fi supărată pe mine. - Dacă aș fi, ai ști.
Îmi pare rău!
Nu-i nimic.
Mai am un angajament în altă parte, așa că plec.
- Dar Tim îți pregătește încă unul. - Tare! Foarte tare!
- O să flirtez cu Tim. - Bine.
Da, și eu, Tim.
N-am văzut nimic, dar m-am întristat. Vino să stai cu mine.
Marfă casă, dle Russo.
E atâta fum de marijuana aici, că parcă aș fuma și eu.
Frate, uită-te la mâna ta.
Salutare!
Canapeaua asta mă îngrozește.
Aveam una la fel când eram mic.
Mi-am pierdut virginitatea cu ea.
- Vrei să zici ”pe ea”? - Nu.
- Frățioare! - Ce căcat?
- Scârbos! - Nu!
Nu te rușina, George! Toți avem chestii ciudate.
Are dreptate. Ai auzit de cineva cu al treilea sfârc?
- Ai grijă! - Ai așa ceva?
- Am avut. - Nu!
- Și al patrulea. - N-o face!
- Și al cincilea. - La naiba!
- Cinci sfârcuri sunt o anomalie. - Toți făceau mișto de mine în liceu.
Le-am înlăturat înainte să vin aici. Mi-am recăpătat încrederea în mine.
Grozavă poveste, Țâțosule!
Așa rămâne. Te-am avertizat.
Mi-e dor de liceu Eu și Bernice eram îndrăgostiți...
- Mai termină cu Bernice asta! - Frate, m-a părăsit!
Tommy, trebuie să depășești momentul. Crede-mă!
Soția m-a părăsit acum cinci ani.
Încă nu mi-am revenit.
N-am mai... Știi tu. N-am mai fost cu nimeni de atunci.
- Imposibil! - E adevărat, Țâțosule!
E timpul să revii în joc, frate. Nu ești urât.
Ești grozav la beer pong.
Asta vor femeile de vârsta mea.
Așa mai merge, ”Gurg”!
- Bun așa! - Așa mai merge!
A fost foarte distractiv, dar sunt...
Ce tot spui? Ieșim în oraș.
Ce tot spui tu? E ora 21:15, frățică!
Haide, Rooster! Ce ai de gând să faci?
Stai singur acasă?
Nu. O să fac exact ce vreau să fac.
O să zac în pat, mâncând pateuri cu usturoi.
Ai zis că n-ai fost la facultate.
Trebuie să ai parte măcar de o noapte nebună.
Am băut suficient alcool ca să fiu la nivelul perfect...
Haide!
Nu mă las influențat de rugămințile voastre. Nici vorbă!
- Hai, Rooster! - Mergi cu noi!
- Bine, să mergem! - Rooster!
...și i-am spus că mănânc legume, dar nu varză creață.
Îmi bag picioarele!
O să fie beton!
N-avem frății, dar e o petrecere cu tematică de frăție.
- Adică la fel de tare. - Nu e la fel.
Văru-meu e într-o frăție. Își desenează scule pe față.
Nu! Într-o frăție, îți desenezi fețe pe sculă.
- Ce? - N-am fost niciodată într-o frăție.
- Doamne, Russo! - Hei!
PENTRU KATIE
Ce mama mă-sii?
- Russo? - Hei!
- Ești responsabil de asta? - Nu.
- Nu, noi n-am făcut nimic. - Care ”noi”?
Da, noi. Ce? Unde-au plecat?
- De ce ai vopsea pe mână? - Am atins-o acum.
”Am atins-o acum” e prima scuză pe care o aud de la vinovați.
Indicatoarele astea pictate cu graffiti au apărut peste tot în campus.
Și știu că tu ești vinovatul.
- Nu! - Da...
Vopseaua nici măcar nu mai e proaspătă. Ba e.
Da, e încă proaspătă.
- Puteam să-ți spun și eu asta. - Și acum e pe armă.
- Lasă-mă s-o iau eu. - Nu!
- Îmi pare rău.
- Ai băut? - Tu ai băut?
- Sunt cu ochii pe tine, Greg. - Sunt cu ochii pe tine.
Nu mă imita!
Sunt cu ochii pe tine.
- Sunt cu ochii pe tine. - Nu!
Eu sunt cu ochii pe tine.
Noapte bună, dle polițist!
Sunt cu ochii pe tine.
- Hai odată! - Băieți!
Unde ați dispărut? A fost excelent!
E cea mai tare noapte din viața mea.
Russo! Russo! Russo!
Mulțumesc.
Partenerul meu e undeva aici.
- Succes la mulțumitul cu puțin. - Mersi!
Și-l văd pe Roland, complet leșinat.
- Gol pușcă. - Nu se poate!
Se urca pe calul polițistului.
Ce căcat cauți aici?
Scuzați-ne, avem nevoie de un moment singuri.
De ce nu ești acasă, suferind, cu câinele tău?
M-ai păcălit!
M-ai făcut să cred că ești om. Mereu faci așa.
De ce crezi că nu sunt trist? Eram abătut.
Așa că l-am scos pe Roscoe la plimbare și el s-a uitat la mine
și parcă spunea: ”Ce faci, frate? Revino-ți!”
Așa că m-am uitat în oglindă, mi-am spus:
”Ești tare!” și am venit.
Bine. Nu e adevărat.
M-ai văzut arătând mișto în rochia asta și nu m-ai lăsat să vin la o petrecere
fără să devii tu personajul principal.
- Îmi place rochia. - Ești un dobitoc!
- Îmi amintesc de tine. - Bună!
Deci n-a mers cu Tim?
Trebuia să ne întâlnim mai târziu, dar a murit de bătrânețe.
- Ai flirtat cu el? - Da.
Un shot într-un penis?
Hei, ești tare, frate!
- Un shot într-un penis? - Nu, mersi.
Cântecul ăsta e pentru prietenul meu Greg care nu tace până nu-l pun.
Toată lumea suferă
Mulțumesc!
Uneori
- Te simți bine? - Mă simt zilnic ca în cântecul ăsta.
Fiica dumitale e profesorul meu preferat.
Trebuia s-o văd azi la o petrecere cu profesorii, dar am dat bir cu fugiții.
Tătic trist, ce s-a întâmplat?
Nimic. M-am speriat.
- Ca o fufă? - Da, ca o fufă.
Frate, fă ceva cu el! Strică atmosfera!
Întrebare nostimă. Eva, te-ai uitat vreodată în oglindă
și ai văzut un bătrân speriat?
Nu, dar m-ar da peste cap.
Da, e înspăimântător.
Pot să mă bag și eu aici?
- Da. - Mulțumesc.
Mersi!
Încă puțin.
Scuze!
- Am reușit. - Hei, omule!
- Cred că o să închei aici seara cu noi. - Așa cred și eu.
Dar trebuie să mă ușurez și nu pot să-mi desfac pantalonii.
- Îmi dai astea jos? - E împotriva regulilor.
Corect. Îmi pare rău că v-am stricat cheful în seara asta.
Ce tot spui? A fost grozav!
- Ești drogat? - Probabil mai sunt puțin.
Și eu. E momentul perfect să scriu lucrarea aia.
Nu. Serios? Încă n-ai început-o?
Acum am inspirație. Am petrecut seara cu Rooster.
Nu sunt Rooster.
- Ba da. - Ba nu.
Oricât de mult mi-ar plăcea să fiu,
am petrecut prea mult timp în propria mea piele.
Haide, suntem la facultate!
Aici poți să te reinventezi!
Decide cine vrei să fii și asta faci!
ȚÂȚOSUL
- Băieți... - Doamne!
Bietul Țâțos. Nici nu-i mai știu numele.
- E JD. - Țâțosul sună mai bine.
Da.
Nu am mințit când am spus că nu mă integrez.
Sunt localnic.
Am fost acceptat fiindcă poți intra dacă unul dintre părinți lucrează aici.
Dar uită-te la mine!
Socializez cu șmecherii...
Așa că poți să fii Rooster dacă vrei.
E cum ai zis. Nu poți să scrii dacă nu vine din interior.
Bun, ajută-mă să mă ridic. Mulțumesc, domnule!
- Cu plăcere. - Vino încoace.
- Bine. - Așa!
Da.
- Noapte bună, Tommy! - Stai așa!
Bum! Da!
Noapte bună, Rooster.
Rooster a scăpat de cătușe
așa cum mai făcuse de nenumărate ori.
S-a îndreptat spre Clubul Cherry Blossom și a intrat plin de sine.
Îl căuta pe Eduardo.
Era timpul să suporte consecințele.
Îți datorez scuze, Walt.
Am insultat-o pe soția ta mai devreme, sugerând că e rasistă și-mi pare rău.
- Joanie arată bine. - Ba arată ridicol, Greg.
Are bețișoare în păr, pentru Dumnezeu!
Dar pot să-ți spun ceva?
Asta n-o să mă oprească s-o tăvălesc mai târziu.
Ce imagine!
Tu așteaptă aici.
O să-i duc ăsta lui Joanie și apoi te prezint.
- Sună bine. - Da.
Și atunci a văzut-o pe Bernice.
Se gândea la acest moment de la prima lor întâlnire,
când o lăsase singură pe ponton.
Acum era momentul.
Dylan, uite ce e...
În seara aia, în fața casei tale...
Am regretat imediat ce am plecat.
Bernice a spus exact ce voia el să audă.
Tare. El e Chris.
Puternică strângere de mână.
Ai grijă de fata noastră.
- Poftim? - Pierderea mea.
Văzându-l pe noul tip al lui Bernice,
Rooster s-a ofticat ca o persoană ofticată.
Dar și-a revenit repede. Are balta pește.
Nu spune la nimeni, dar îmi plac cărțile tale.
O să spun la toată lumea.
Acesta era clubul lui de noapte acum.
Scotch, te rog!
Și cineva...
Hei, Rooster!
...urma să și-o pună în seara asta.
Cred că ai fost însetat.
- M-am născut însetat. - Unde te-ai născut?
- Hai să facem sex! - Știu unde să mergem.
Acolo!
Stai așa! Trebuie să fie în biroul lui Walt?
- Asta mă excită pe mine. - Bine.
Eliberează biroul!
Doamne, ce greu e!
Ultimii ani erau în ceață.
Nu știa decât că își pierduse direcția o vreme.
- Lasă oul! - Da, poate-l folosim.
Cu toate astea, un lucru era sigur.
Rooster se întorsese.
- Deschide-mă! - Așa fac, iubire!
- Tată? - Katie, bună dimineața!
De unde vii?
Am fost să alerg.
Pentru cine e a doua cafea?
Roscoe. Nu se trezește fără un espresso.
Bine.
Bun. O iei și pleci. A fost o greșeală.
Nu mi s-a părut.
Stai! Nu ți-ai parcat mașina în fața casei mele, nu?
Sunt băiat deștept. Am parcat după colț.
- Încă o dată? - Ieși dracului de aici!
PENTRU KATIE
Traducerea: Adina Câșu