-Jėzau! -Gregai, labas rytas.
-Maniau, kad užrakinau. -Ne, užsirakina tik iš mano pusės.
Priešgaisrinės saugos reikalas.
-Kaip? -Nežinau.
Žmona grįžo iš Japonijos, rengiu fakulteto baro vakarą.
Tikiuosi, prisijungsi.
Nežinau, Voltai. Vakarėliai ne man,
-ir nieko ten nepažįstu. -Tik užsuk išgerti.
Pradedam aštuntą, baigiame nežinia kada.
Aš labai stengsiuosi atvykti.
"Tai buvo tradicinė akistata.
Rūsterio žvilgsnis sakė: "Nejuokauk su manim",
bet kap. Flahertis buvo laivyno žmogus, kiek suglebęs po daugybės metų jūroje.
Galbūt jis net truputį nusišypsojo.
Rūsterio burna išdžiūvo.
Jis žinojo, kad vienas iš jų šį vakarą mirs."
Net jei padėtis sudėtinga,
noriu, kad Rūsteris būtų emociškai autentiškas.
Nebijokit jausti to, ką jaučia veikėjas.
Negalit rašyti apie tai, ko jumyse nėra.
Gerai, palikt darbus išeidami.
Aš išdidus popierinių kopijų šalininkas.
-Noriu jūsų popierių. -Dėjau ant medžių, brolau.
Ne, ne tai norėjau pasakyti.
Ei, nieko man neduosi, didysis žmogau?
Dar ne, bet trūksta labai nedaug, kad pradėčiau.
Sunkiausias žingsnis. Turi pristatyt šiandien.
Ir noriu pamatyt jūsų pasirinktų autorių stilius.
Pirmadienį perskaitysim keletą garsiai.
Šito nenorėsi skaityt garsiai, drauge.
-Norėsi paskaityt vienas. -Gerai.
Jėzau.
-Prašom. -Nesijaudinkit, susišlapinau tik galvą.
Šaunuolė.
-Naujas pakabukas? -Taip.
Žmona parvežė iš Japonijos.
Sakė, kad su juo atrodau kaip P. Mescalis,
bet nežinau, kas jis.
-Jums tinka. -Ačiū.
Pradėkim darbą.
Susitariau dėl trijų pokalbių,
bet labiausiai mane domina Biotecha.
Diana tau patiks. Ji draugė.
Prieš daug metų buvo daugiau nei draugė.
Bet aš neminėčiau šito.
Ką pasakyti dėl nėštumo?
Aš galiu meluoti.
Iš pradžių. Paskui pajuntu kaltę ir pasakau tiesą.
Autentiškumas - vienintelis būdas gyventi.
Gerai.
-Gerai. -Man nepatinka grandinėlė.
Taip ir žinojau.
P. Ruso, palaukit.
-Labas, Tomi. -Parašiau.
-Gerai. -Tau patiks.
Nes pasirinkau vieną geriausių rašytojų.
Šneki apie mane?
-Taip, žmogau. -Liaukis. Ką?
Ne, aš nesu vienas geriausių.
Tu pamišęs.
Gerai, neišlaikyta.
-Ką? -Juokauju!
-Noriu perskaityt. -Šaunu.
-Taip, ačiū. -Ačiū, Tomi.
Tu ypatingas.
-Tu įkvepi mane, brolau! -Gerai, užteks.
KŪDIKIS KRAUNAMAS... 25%
Tau nepatinka.
Atrodai puikiai.
Panaudojau vėdintuvą plaukams.
Mo, mums reikia taisyklių,
kad žinotum, kada dalyvauti pokalbyje.
Galėčiau pakelti ranką.
Voltas sakė, kad man reikia autentiškumo.
Man tai atrodo beprotiška. Kas taip viešina savo gyvenimą?
Visi šioj planetoj.
Būtų keista, jei tėvas nepaspaustų patiktuko.
-Čia tik mano nuomonė. -Gerai.
Paspausiu širdelę, nes palaikau tave.
Dabar visi žinos, nes paspaudžiau širdelę.
Ačiū, palinkėk man sėkmės. Susitiksim pirmadienį.
Iki. Tai šaunu.
Dabar tavo draugai, šeima ir nepažįstami žmonės žino.
Tai bent šūdas, ar ne?
Gerai, sėskit.
-Pradedam paskaitą. -Labas.
Nes aš grįžau. Išjungiam šviesas, Lile.
Laikas miegoti.
Juokauju. Niekada nemiegočiau.
Skaidrė paruošta.
Profesore Ruso, ar viskas gerai?
Viskas puiku.
Gerai, Gogenas.
Geriausiai žinomas dėl Taičio peizažų.
Ir dėl to, kad paliko žmoną dėl 13-metės.
Kas atspės, kokios buvo pasekmės?
Štai užuomina. Jis vyras.
-Jokių? -Labai gerai, Zoja.
Beje, vienas jo darbas neseniai parduotas už 105 mln. dol.
Beveik norėčiau,
kad jo Taičio meilužės būtų gavusios dalį pinigų.
Bet jos gavo tik sifilį. Taip, Zoja.
-Tegul jis užsikruša. -Teisingai. Užsirašykit.
Šnekant apie sifilį, čia Tuluz-Lotrekas.
Paklausykit apie šį Prancūzijos šiknių.
Man patinka meno istorija, po galais.
Mizoginija šiam miestelyje beribė.
Žinau. Net imu ilgėtis Dubajaus.
Būtum pasmerkta, jei elgtumeis kaip tavo šiknius vyras.
Pasakyk, jei perlenkiu lazdą.
Perlenki, bet aš pasiruošus klausyti.
Jis meistrauja visoms vaikus.
Tik vienai, bet taip.
Keite, tu turi grįžti į rinką.
-Gerai. -Pasikrušk su atsitiktiniais.
-Taip. -Nežinau.
Aš liūdna, aš pavargus,
ir neturiu energijos naujo penio pažinimui.
Nebūtinai turi būt vaikinas. Aš ėmiau susitikinėt su lesbietėm.
-Šaunu. -Nežinau, ar ilgam,
nes nenoriu nešioti trumpų nagų.
Gerai, aš baigiau klausytis. Visiems laikams.
Ten mano tėtis. Ei, tėti! Eikš.
-Labas. -Ateik ir išgelbėk mane. Labas.
O, Dieve... Ne. Tėti, ką darai, po galais?
Suklupau, bet Walk Like an Egyptian pataisė padėtį.
-Gerai. -Ką jūs darot, kai suklumpat?
Nenoriu trukdyti, bet ar galiu prisėst?
-Taip. Ačiū. -Buvo smagu pamatyt,
kaip nuplakei tobulą Arčio šikną samčiu.
Nemanau, kad ji tobula.
Liaukis, tėti. Šikna gera.
Jaučiausi dėkinga už tai, kad kovoji su engėju.
Prašom. Dėl Keitės padaryčiau viską.
"Dėl Keitės." Man patinka.
Dėl Keitės. Gražu.
Taip.
-Nagi. -Kai aš tai darau, atrodo kvailai.
-Viso. -Viso.
Jos mano, kad turiu vėl susitikinėti.
-Jos teisios. Turėtum. -Tada ir tu turėtum.
Ką jos žino? Jos tik mergiotės.
Tikrai?
Aš nesityčiojau iš Egipto kultūros.
Latė su avižų pienu. Suklupau ir ėmiau šokti šokį.
Dvigupas espreso.
-Ji ne tau. -Ir nenorėjau.
-Norėjai. -Netiesa.
Ir juoda kava bebaimei mūsų lyderei.
Aš skolingas tau atsiprašymą.
Kartais elgiuosi šiurkščiai per varžybas.
Kartais vadinu žmones piktuoliais,
nors jie sako tiesą, bet aš mokausi.
Aš buvau šiurkšti.
Jei turėčiau tai patirti, taip pat kraustyčiaus iš proto.
Aš nesikrausčiau iš proto.
-Krausteisi. -Atsiprašau.
-Ir aš atsiprašau. -Apie ką čia šnekat, po velnių?
-Einu daryt jogą. -Karštą jogą?
-Normalią. -Ar man ji patiktų?
Gerai, bagiam. Kristl.
Patvirtink, kad pripažįsti prasižengimą
ir susipažinai su miestelyje draudžiamom eisenom.
"Kripsų, klounų, Skūbio, Kvazimodo."
-Aš to nedaryčiau. -Prašau pasirašyti čia.
-Gerai, žinoma. -Ačiū už baltą kavą.
-Prašom. -Ji kreminė.
Pasiimsiu rašiklį. Ačiū.
-Ar vėliau eisi pas Voltą? -Ten labai blogai?
Nemokamas alkoholis.
Ir pašnekėsim, apie jo žmonos
kultūrinį pasisavinimą.
Nagi, Gregai, bus linksma.
Pamatysi, kaip Voltas ir Džonė žvalgosi vienas į kitą.
Niekas apie tai nešneka, bet visi galvoja tą patį.
-Ką? -Vėliau jie krušis,
-ir tai atrodys bjauriai. -Ką gi,
dabar tikrai neisiu.
Tu sapnuoji.
Tu naujas Volto žaislas, ir jis nori tave parodyt.
Negali atsisakyt.
-Nagi. -Gerai.
-Kaip prašei. -Ačiū.
Labai noriu paskaityt.
Galbūt paraginsiu Tomį atsiųsti savo darbą.
Jis turėjo parašyt ką nors mėgstamo autoriaus stilium
ir pasirinko mane.
-Čia smulkmena. -Parodyk.
Pirmas juodraštis, truputį neišviręs.
-Parodyk. -Bet tu suprasi.
"Rūsteris buvo piktas, gerokai piktas."
Taip, jis ten piktas.
"Jo plunksnos šlamėjo vėjyje. Kakariekū!"
Jis tikrai mano, kad Rūsteris - gaidys?
-Tik kai kuriose dalyse. -Atsiprašau.
Pasikartojantys būdvardžiai ir žodis "gerokai"?
Panašu į DI kūrybą.
Tavo akcentas kaip dirbtinis intelektas.
DI - egzistencinė grėsmė mūsų profesijai.
Tomis niekada to nedarytų. Žinot, ką?
Kad įrodyčiau, paklausiu jo asmeniškai.
"Ar naudojai DI savo darbui?"
"Taip."
-Kam tai pripažinti? -Jį gali pašalinti.
-Ei, liaukitės. -Jis teisus.
Tu tikrai stebini mane, Gregai. Žinau, kad tavo nuomonė
apie apgaudinėjimą labai griežta, ir dabar geriu drungną
šuns myžalo skonio Volto kavą,
nes nenupirkai man kortado su avižų pienu.
-Tu viską priimi asmeniškai, Arči. -Aš?
Po galais, kada baigsi mane bausti?
Už mano dukros pažeminimą?
Nežinau, gal tada, kai ji emociškai atsigaus
ir ištekės dar kartą, o tu mirsi?
-Tomis geras vaikinas. -Jis turi išeiti.
Tu toks piktas žmogelis.
-Taip, aš blogas. -Nori išmesti vaikį
-be jokios priežasties! -Užteks!
Štai kas bus. Jis neišlaikys bet kokiu atveju.
Ačiū.
-Kada reikia pristatyt? -Iki vidurnakčio.
Tegul parašo naują darbą ir atsiunčia man.
Arba bus pašalintas.
-Baigta. -Kas baigta?
Dar nebaigta, bet bus baigta. Ir pasakysiu, kodėl.
Nes Tomis - puikus studentas.
Čia šauni vietelė.
Man nepatinka tai, kad nesi čia buvęs.
-Kvepia kaip mano senelis. -O, Dieve.
Paklausyk. Aš turiu rašyt naują knygą,
o tu turi perrašyti savo istoriją iki vidurnakčio, arba viskas bus baigta.
Pala, yra neišleista Rūsterio knyga?
-Taip. -Jei galėčiau truputį panaudot,
-būtų šaunu. -Ne, turim imtis darbo.
Būsim atsakingi vienas kitam.
Jis čia.
Tik noriu užsitikrint, kad ateisi.
Labai apgailestauju, Voltai,
bet šiandien negalėsiu ateit.
-Mes su Tomiu turim darbo. -Mes atsakomybės partneriai.
Atsakomybė kyla iš vidaus, jaunuoli.
Gregai, pakartosiu tai, ką pasakė Tedis Ruzveltas:
"Tikiuosi, kad kiekvienas vyras gaus progą
pasimėgauti gyvenimo linksmybėm."
-Puikus patarimas. -Nemokamas.
Laikysiu jį kišenėje.
Kai kitą kartą rengsi vakarėlį, tikrai ateisiu.
Aišku.
Prašau dėmesio!
Šiandien penktadienis, o jūs koledže.
Užverskit knygas ir pagyvenkit. Biblioteka uždaryta.
-Susitiksim vakare, Gregai? -Taip, labai nekantrauju.
-Apsirenk padoriai. -Gerai.
-Kur eisim? -Tu turi darbo.
-Iš kur jis žinojo, kur aš? -Aš visur, Gregai.
Po galais.
Ne, negali išsisukti! Jei aš eisiu, tu taip pat eisi.
Kas sugalvojo šią taisyklę? Noriu išsimaudyt ir pabūt viena.
Štai ką padarysim. Mesiu monetą.
Jei pataikysiu, abu eisim ten ir linksminsimės.
-Tu ir tavo sumautos monetos. -Pradedam.
Pasakyk, kad nepataikei. Užsisakiau maisto.
Nepyk, vaike, aš visada pataikau. Eime.
Parodyk iškirptę. Ne, tu kekšė.
Gerai.
Atleisk, kad atėjau nepranešęs...
Tu atrodai...
Ar čia ta suknelė, kurią pirkai Portobelo gatvėj,
o paskui išgėrėm su Rolandu ir...
Čia ne prisiminimų valandėlė. Kodėl tu čia?
Norėjau paklaust, ar šiandien galiu pasiimt Rosko?
Buvo šūdina diena.
Turėjau duot patiktuką negimusiam vaikui, kitaip būsiu nevykęs tėvas.
-Neisi pas Voltą? -Ne. Mane visi stebi.
Nenoriu dar daugiau kalbų.
Taip, būtų siaubinga.
Taip.
Nemeluosiu, mano širdis džiūgauja dėl tavo kančių.
Malonu pasitarnauti.
Manau, šauniai praleisi laiką.
Nekenčiau tų vakarėlių, kai eidavom kartu.
-Nežinau, kaip seksis vienai. -Viskas bus gerai.
Išgerk truputį per daug, ir būsi geriausia visų draugė.
Gali pasiimt Rosko, bet parvesk jį ryte.
Džiuzepe! Aš myliu tave!
-Niekada nepripratau prie šito, -Mano gražuolis!
O, Dieve.
Gerai.
Sveiki.
Ar norit...
Ačiū.
Mano vaikinas pasirodė.
Pasiimk gėrimą ir grįžk čia.
Maniau, kad apsirengiau per puošniai.
Bet džiaugiuosi, kad neapsivilkau kimono!
Muzika netikėtai nutilo.
-Labas, aš Gregas. -Aš Džonė.
Volto žmona.
Žinoma...
Neprieštarausit, jei išeisiu?
Labas, Tomi.
P. Ruso. Puošni apranga!
-Atrodai kaip kruizo darbuotojas. -Ačiū.
-Ar neturėtum rašyti? -Nurimk, jau parašiau.
-Puiku. -Taip.
Galbūt paskaitysiu prieš miegą.
Jau eini miegot? Labai liūdna.
-Taip. -Ei, galėtum prisijungt.
-Ne. -Visiems patiktų.
-Nemanau. -Viskas gerai.
-Vis tiek tai kvaila. -Kas?
Norėjau padaryt įspūdį vaikinams su statine.
Neturiu daug draugų.
Nusibodo būti autsaideriu, supranti?
-Labanakt. -Labanakt.
-Ei, Tomi, palauk. -Ką?
-Taip, po galais, eime! -Gerai, viens, du, trys.
DĖL KEITĖS
Daug sunkesnė, nei pamenu.
Atsitrauk!
-Tu nuolat sukčiauji. -Gerai, atsitrauksiu.
Jie sakė, kad man reikia partnerio.
-Šūdas. -Ką manai?
Manau, kd išgyvensim.
Paimk mano švarką.
-Kur stovėti? -Čia.
-Alkūnė turi likt už stalo. -Gerai.
Už linijos. Ir nesukčiauk kaip Džei Di.
Gerai, pasistengsiu.
-Ei. -Pradedančiųjų sėkmė.
-Mesti dar vieną?
Gerai, pabandysiu. Buvo smagu, kai pataikiau pirmą.
Kas čia, po velnių?
Pažiūrėkim, kas dabar bus.
-O, Dieve. -Kamuoliuk, gal ištroškai?
Bum!
Pone Ruso!
Nagi, žmogau, aš negaliu...
Geriam, geriam, geriam!
-Važiuojam. -Kaip tu tai darai?
Nežinau. Kaip aš tai darau?
-Tai neįmanoma, po velnių! -Tu dievas!
Viskas, aš nebežaidžiu.
-Bėk, baileli! -Užsikrušk, Tomi.
Tu visada taip elgiesi, kai laimi.
Jau susidraugavai su tais mulkiais?
Taip, bet mes džiaugiamės, kad tu čia, ar ne?
-Nagi. -Gerai, vaikinai.
-Geriam. -Kodėl mes geriam, jei jau laimėjom?
-Nes laimėjom. -Nagi.
-Gerai, tik vieną. -Taip.
Kas čia? Dieve...
Prašom.
Oho, atrodo labai nešvankiai.
Gerai.
Ar viskas gerai?
Seniai neflirtavau.
Seniau flirtuodavau žvilgsniu. Ką manai?
-Atrodo, kad pyksti ant manęs. -Jei pykčiau, žinotum.
Labai atsiprašau!
Viskas gerai.
Turiu darbo kitur, todėl turėsiu išeiti,
-bet Timas paruoš kitą. -Taip, šaunu.
-Paflirtuosiu su Timu. -Gerai.
Taip, ir aš, Timai.
Nieko nemačiau, bet atrodė liūdnai. Prisijunk.
Šaunus namas, p. Ruso.
Čia tiek žolės dūmų, kad jaučiuosi kaip rūkydamas.
Brolau, pažiūrėk į ranką.
O, labas!
Ši sofa mane gąsdina.
Turėjom tokią pačią namie.
Praradau nekaltybę su ja.
-Norėjai pasakyt "ant jos"? -Ne.
-Žmogau. -Kas čia, po galais?
-Tai bjauru, kur tu... -Ne!
Nesigėdink, Džordžai, visi turi keistenybių.
Jis teisus. Ar teko girdėt apie trečią spenelį?
-Atsargiai. -Tu turi jį?
-Turėjau. -Nedaryk šito.
-Ir ketvirtą. -Nedaryk šito.
-Ir penktą. -Po galais!
-Penki speneliai - anomalija. -Iš manęs tyčiojosi mokykloj.
Todėl man juos pašalino. Atgavau pasitikėjimą.
Puiki istorija, Kiaulės Pape.
Ji prilips. Perspėjau tave.
Aš ilgiuosi vidurinės. Mes su Bernise buvom įsimylėję.
-Užteks apie Bernisę, po velnių. -Ji paliko mane.
Tomi, turi ją pamiršti, patikėk.
Mano žmona paliko mane prieš 5 m.
Ir aš dar neatsigavau.
Aš nebuvau... Nuo tada nebuvau su moterim.
-Negali būt. -Tai tiesa, Kiaulės Pape.
Laikas grįžti į žaidimą. Tu ne bjaurus.
Ir gerai žaidi alaus tenisą.
-Taip. -Tai tu dalykai,
-kurių nori mano amžiaus moterys. -Taip, "Grgai"!
-Gerai... -Tu ryžtingas.
Buvo labai linksma, bet aš...
Ką čia šneki? Eisim linksmintis.
Ką tu šneki? Dabar jau... 9:15, žmogau.
Nagi, Rūsteri, ką darysi?
Sėdėsi namie ir būsi vienišas?
Ne, darysiu tai, ką noriu.
Gulėsiu lovoj ir valgysiu česnakinius mazgelius.
Sakei, kad nestudijavai koledže.
Tau reikia bent vienos epinės naktelės.
Mano suvartoto alkoholio kiekis dabar tiesiog tobulas...
-Nagi! -Aš nepasiduosiu
kolegų spaudimui! Ne, nieko nebus!
-Nagi, Rūsteri! -Eime!
-Gerai, eime! -Rūsteri!
Sakiau jai, kad valgau daržoves, bet nemėgstu lapinių kopūstų.
Velniop jas.
Ei, bus linksma.
Čia nėra brolijų, bet vakarėlis brolijos tema,
-todėl bus gerai. -Ne, brolau.
Mano pusbrolis priklauso tikrai brolijai. Jie piešia pimpalus ant veidų.
Ne tikroj brolijoj piešia veidus ant pimpalų!
-Ką? -Niekada nebuvau brolijoj.
-O, Dieve, Ruso. -Ei!
DĖL KEITĖS
Kas čia, po galais?
-Ruso. -Labas.
-Čia tavo darbas? -Ne.
-Mes nieko nedarėm. -"Mes"?
Taip. Ką? Kur jie dingo?
-Kodėl ant piršto dažai? -Ką tik paliečiau.
Čia pirmas pasiteisinimas, kurį girdžiu iš kaltų žmonių.
Šių grafičių pilna visam miestelyje.
Ir žinau, kad čia tavo darbas.
-Ne. -Taip,
nes dažai jau išdžiūvo. Neišdžiūvo.
Taip, vis dar labai šlapi.
-Galėjau tau pasakyt. -Dabar jie ant mano ginklo!
-Galiu padėt. -Ne!
-Nereikia. -Atsiprašau.
-Ar tu gėrei? -Ar tu gėrei?
-Aš stebiu tave, Gregai. -Aš stebiu tave.
Ne, negali kartoti po manęs.
Aš stebiu tave.
-Aš stebiu tave. -Ne!
Aš stebiu tave!
Labanakt, pareigūne.
Aš stebiu tave.
-Eime. -Vaikinai!
Kur jūs dingot? Buvo šaunu!
Geriausias vakaras mano gyvenime!
Ruso! Ruso! Ruso!
Ačiū.
Mano pora kažkur ten.
-Sėkmės. -Ačiū.
Rolandas buvo visiškai girtas.
-Nuogas kaip ką tik gimęs. -Negali būt!
Jis lipo ant konsteblio arklio.
Ką čia veiki, po velnių?
Trumpam atsiprašysiu.
Sakei, kad liūdėsi namie su šuniu.
Apgavai mane.
Pamaniau, kad tu žmogus. Visada taip darai.
Kodėl manai, kad man ne liūdna? Buvau labai niūrus.
Išėjau su Rosko pasivaikščiot, o jis pažiūrėjo į mane lyg sakydamas:
"Ką darai, drauge? Susiimk."
Pažiūrėjau į veidrodį ir pasakiau sau:
"Tu nuostabus." Ir dabar aš čia.
Gerai, visa tai - melas.
Pamatei mane su gražia suknia
ir užsimanei būti dėmesio centre.
-Man patinka suknelė. -Tu tikras šiknius.
-Aš pamenu tave. -Labas.
Nepavyko su Timu?
Turėjom susitikti vėliau, bet jis mirė dėl senatvės.
-Panaudojai flirtuojantį žvilgsnį? -Taip.
Penio burnelę?
Ei, gera muzika!
-Penio burnelę? -Ne, ačiū.
Ši daina skirta mano draugui Gregui, nes jis neužsičiaups, kol nepagrosiu.
Visiems kartais skauda
Ačiū.
Kartais
-Ar viskas gerai? -Kasdien jaučiuosi kaip toj dainoj.
Tavo dukra - mano mėgstamiausia profesorė.
Turėjom susitikti fakulteto vakarėlyje, bet aš pasprukau.
Kas nutiko, liūdnas tėti?
Nieko, tik išsigandau.
-Kaip kekšiukas? -Taip, kaip kekšiukas.
Žmogau, turi ką nors daryt, jis gadina nuotaiką.
Linksmas kausimas. Eva, ar kada žiūrėjai į veidrodį
ir matei išsigandusį plaukuotą senį, spoksantį į tave?
Ne, bet tikrai išsigąsčiau.
Taip, tai baisu.
Ei, ar galiu čia įsitaisyti?
-Taip. -Ačiū.
-O, taip.
Truputį daugiau.
Atsiprašau.
-Pavyko. -Ei, žmogau.
-Manau, tavo laikas su mumis baigėsi. -Ir aš taip manau.
Turiu pasiusiot, bet negaliu atsisegti kelnių.
-Ar gali juos nuimti? -Žinai, kad tai prieštarauja taisyklėms.
Taip. Atsiprašau, kad sumoviau nuotaiką.
Ką čia šneki? Buvo jėga!
-Tu gal apsirūkęs? -Taip, turbūt, vis dar...
Ir aš. Pats laikas rašyti darbą.
Ką? Tikrai? Tu nė nepradėjai?
Aš įkvėptas. Praleidau vakarą su tikru Rūsteriu.
Aš ne Rūsteris.
-Tu Rūsteris. -Ne.
Nors ir norėčiau,
praleidau per daug laiko būdamas savim.
Liaukis, čia koledžas.
Čia gali išrasti save iš naujo.
Nuspręsti, kuo nori būti, ir būti!
KIAULĖS PAPAS
-Draugai. -O, Dieve.
Vargšas Kiaulės Papas. Nė nepamenu jo vardo.
-Džei Di. -Kiaulės Papas - daug geriau.
Taip.
Aš nemelavau, kai sakiau, kad nepritampu čia.
Aš vietinis.
Jei tavo tėvai dirba čia, būsi priimtas.
Pažiūrėk į mane.
Leidžiu laiką su šauniais jaunuoliais.
Todėl ir tu gali būt Rūsteris, jei nori.
Kaip pats sakai: negali rašyt apie tai, ko tavyje nėra.
-Gerai, padėk atsikelt. Ačiū. -Taip, pone.
-Žinoma. -Eikš.
-Gerai. -Apsikabinkim.
Taip.
-Labanakt, Tomi. -Palauk.
Bum! Taip.
Labanakt, Rūsteri.
Rūsteris išsivadavo iš antrankių
kaip daugybę kartų prieš tai.
Jis įžengė į "Žydinčios vyšnios" klubą taip, lyg būtų jo šeimininkas.
Jis ieškojo Eduardo.
Atėjo lemtinga akimirka.
Aš skolingas tau atsiprašymą, Voltai.
Pasakiau įžeidžiančią repliką tavo žmonai. Atsiprašau.
-Beje, Džonė atrodo gražiai. -Ji atrodo absurdiškai, Gregai.
Su lazdelėm plaukuose, po galais.
Galiu kai ką pasakyt?
Tai nesulaikys manęs nuo aistringo sekso su ja.
Šaunus vaizdelis.
Palauk čia.
Pasakysiu tai Džonei, o paskui supažindinsiu su visais.
-Gerai. -Taip.
Tada jis pastebėjo Bernisę.
Jis galvojo apie šią akimirką nuo pirmo jų susitikimo,
kai paliko ją vieną prie doko.
Dabar arba niekada.
Dilan, labas. Paklausyk.
Tą vakarą prie tavo namų...
Gailėjausi nuo tos akimirkos, kai išėjau.
Bernisė pasakė tai, ką jis tikėjosi išgirsti.
Šaunu. Čia Krisas.
-Tvirtas paspaudimas. -Taip.
Rūpinkis mūsų mergina.
-Ką? -Mano netektis.
Naujas Bernisės vaikinas gerokai supykdė Rūsterį,
bet jis greit nuvijo tas mintis. Jūroje buvo daug kitų žuvų.
Niekam nesakyk, bet man patinka tavo knygos.
Visiems pasakysiu.
Dabar čia buvo jo naktinis klubas.
Vieną škotiško.
Ir kai kam...
Labas, Rūsteri.
...tą vakarą sekėsi.
Turbūt labai ištroškai.
-Aš gimiau ištroškęs. -Kur tu gimei?
-Tiesiog pasimylėkim. -Žinau gerą vietą.
Ten!
Palauk, ar būtina Volto kabinete?
-Čia pramogos dalis. -Gerai.
Nukraustyk stalą.
Dieve, jis sunkus.
Pastarieji metai buvo migloti.
Jis galėjo pasakyti tik tiek, kad buvo paklydęs.
-Palik kiaušinį. -Taip, gal panaudosim jį vėliau.
Bet jis žinojo viena:
Rūsteris sugrįžo.
-Atverk mane. -Klausau, mažule.
-Tėti. -Keite, labas rytas.
Iš kur grįžti?
Truputį pabėgiojau.
Kam antra kava?
Rosko. Jis nepabunda be espreso.
Gerai.
Turėsi išeit su kava, nes čia buvo klaida.
Vakar neatrodė kaip klaida.
Tikiuosi, kad nepastatei mašinos prie mano namo.
Aš gudrus. Pastačiau ją toliau.
-Nori pakartot? -Nešdinkis!
UŽ KEITĘ
Vertė: Aidas Buivydas