אלוהים! -גרג, בוקר טוב.
חשבתי שנעלתי. -לא. זה ננעל רק מהצד שלי.
זה עניין של בטיחות מפני אש.
איך? -אני לא בטוח.
אשתי חזרה מיפן, אז אני מארח ערב משקאות לפקולטה.
אני מקווה שתצטרף.
כן, אני לא יודע, וולט. אני לא טוב במסיבות,
ואני לא מכיר אף אחד. -תקפוץ למשקה אחד.
זה מתחיל בשמונה ונמשך עד סימן שאלה.
אני אשתדל מאוד, מאוד להגיע.
"זה היה עימות מיושן.
"רוסטר נתן מבט חודר של 'אל תתעסק איתי',
"אבל קפטן פלהרטי היה איש חיל הים, מעט מושחת מכל השנים בים.
"ייתכן שאפילו חייך מעט.
"פיו של רוסטר התייבש.
"הוא ידע שאחד מהם ימות הערב."
תראו, אפילו במצבים מוגברים,
אני מנסה להפוך את רוסטר לאמין מבחינה רגשית.
אז אל תפחדו להרגיש את מה שהדמות שלכם מרגישה.
אתם לא יכולים לכתוב את זה אם זה לא בתוככם.
בסדר. תמסרו את החיבורים שלכם בדרך החוצה.
אני גאה להישאר איש של עותקים מודפסים.
אז בואו נראה את העותק המודפס. -זין על העצים, אחי.
לא. לא, לא זאת... לא זאת היתה הנקודה שלי.
היי, היי. אתה לא מתכוון להגיש שום דבר, בחור גדול?
עדיין לא, אבל אני קרוב להתחיל.
זה הצעד הקשה ביותר. למסירה עד היום.
ואני נרגש לראות את סגנון הסופר שכולם החליטו לחקות.
ונקריא כמה ביום שני.
אתה לא תרצה להקריא את זה, ידידי.
אתה תרצה להיות לבד. -בסדר.
אלוהים.
בואי, בואי. -אל תדאג, טבלתי רק את הראש.
כל הכבוד.
זאת שרשרת חדשה? -כן.
אשתי הביאה אותה מיפן.
היא אמרה שהיא גורמת לי להיראות כמו פול מסקל,
אבל אני לא יודע מי זה.
היא מתאימה לך. -תודה.
בואי נתחיל בייעוץ.
סידרתי לך שלושה ריאיונות עבודה טובים,
אבל זה שמרגש אותי יותר מכולם הוא "ביוטקה".
את תיהני מדיאנה. היא חברה.
לפני שנים, היא היתה יותר מחברה.
אבל לא הייתי מזכיר את זה.
איך להתמודד עם עניין ההיריון?
כלומר, לא אכפת לי לשקר.
בהתחלה, ואז אני מרגישה אשמה ומספרת את האמת כעבור שנייה.
אותנטיות היא הדרך היחידה לחיות את חייך.
בסדר.
יופי. -אני שונאת את השרשרת שלך.
הרגשתי שזה מגיע.
מר רוסו, חכה.
היי, טומי. -סיימתי.
בסדר. -אתה תמות על זה,
כי הבחור שבחרתי לחקות הוא אחד הטובים.
מה, אני?
כן, בנאדם. -בחייך. זה מטו... מה?
לא, לא. אני לא גדול.
אתה משוגע.
בסדר, נכשלת.
מה? -אני צוחק. אני צוחק.
אני מצפה לקרוא את זה בקוצר רוח. -מעולה.
כן, תודה לך. -תודה, טומי.
אתה משהו.
אתה מעורר בי השראה, אחי! -בסדר. תפסיק.
- תינוק בטעינה... 25 אחוזים -
אתה לא אוהב את זה.
את נראית קורנת.
השתמשתי במאוורר כדי שהשיער שלה יתעופף.
כן, מו, כדאי שנמצא איזו שיטה
כדי שתדעי מתי אני רוצה שתהיי חלק מהשיחות שלנו.
אני יכולה להרים את היד.
וולט אמר לי שאני צריכה להיות אותנטית יותר.
זה נראה לי מטורף למדי.
מי מפרסם את העניינים הפרטיים שלו ככה?
כל כדור הארץ עושה את זה.
אני חייבת לומר שיהיה מוזר למדי אם האב לא יאהב את הפוסט.
רק דעתי. -בסדר.
אני אעשה לפוסט לב כי אני תומך בך.
ועכשיו כולם יודעים את זה כי עשיתי לו לב.
תודה. תאחל לי בהצלחה. נתראה ביום שני.
נתראה. זה נהדר.
עכשיו החברים שלך יודעים, המשפחה שלך יודעת, זרים יודעים.
דפוק למדי, מה?
בסדר, שבו בכיסאות, אנשים.
בואו נדליק את זה. -היי.
כי חזרתי, בסדר? אורות, בבקשה, לילי.
זמן לתנומה.
אני סתם צוחקת. בחיים לא אעשה את זה.
המצגת מוקרנת.
פרופסור רוסו? את בסדר, פרופסור רוסו?
אני מעולה.
בסדר, גוגן.
ידוע בעיקר בזכות הנופים של טהיטי שלו.
וידוע גם בעזיבת אשתו לטובת ילדה בת 13.
מישהו יכול לנחש מה היו ההשלכות שלו?
אני אתן לכם רמז. הוא גבר.
כלום? -טוב מאוד. טוב מאוד, זואי.
למען האמת, ציור של גוגן נמכר לאחרונה תמורת 105 מיליון דולר.
היה יכול להיות נחמד אם
המאהבות שלו בטהיטי היו מקבלות חלק מהכסף הזה, נכון?
אבל הן קיבלו רק עגבת. כן, זואי?
זין על הבחור הזה. -כן, נכון מאוד. תכתבו את זה.
אם כבר מדברים על משפחת העגבת, חבר'ה, טולוז-לוטרק.
חכו שתשמעו על המניאק הצרפתי הקטן הזה.
אני מת על תולדות האומנות, לעזאזל.
המיזוגיניה בקמפוס הזה יצאה מכלל שליטה.
אני יודעת. זה גורם לי להתגעגע לדובאי.
היו משמיצים אותך אם היית מתנהגת כמו בעלך המחורבן.
תגידי לי אם אני לא הולמת.
אכן, אבל אני גומעת את זה, אז תדברי בחופשיות.
בסדר. הוא מסתובב לו ומכניס בכולן תינוקות.
במישהי אחת, אבל כן.
קייטי, אבל צריכה לחזור למשחק.
בסדר? -תזייני אנשים אקראיים.
כן. -לא יודעת.
אני עצובה, ואני עייפה,
ואין לי כוח ללמוד פין חדש.
זה לא חייב להיות גבר. התחלתי לצאת עם לסביות לאחרונה.
חמוד. -לא יודעת אם אני אמשיך עם זה
כי אני לא אוהבת לשמור על ציפורניים קצרות, אבל...
בסדר, החלון לדיבור חופשי נסגר לנצח, למען האמת.
זה אבא שלי. היי, אבא, אבא! בוא לכאן.
היי. -בוא לכאן. תציל אותי. היי.
אלוהים. זה... לא... אבא, מה אתה עושה, לעזאזל?
מעדתי והפכתי את זה לריקוד "ללכת כמו מצרי".
בסדר. -מה אתן עושות כשאתן מועדות?
אני לא רוצה לפלוש לחלל שלכן, אבל אפשר לשבת?
כן. תודה. -אהבתי לראות אותך מפליק
על הישבן המושלם של ארצ'י עם מצקת.
לא הייתי אומר שהוא מושלם.
בחייך, אבא. הוא טוב למדי.
הערכתי מאוד את זה שנאבקת בגבר המדכא.
אין בעד מה. אעשה הכול בשביל קייטי.
"בשביל קייטי." אהבתי. זה כזה...
בשביל קייטי. מתוק.
כן. כן.
קדימה. -לא, זה מטופש כשאני עושה את זה.
ביי, חבר'ה. -ביי-ביי.
הן חושבות שאני צריכה לחזור לעולם הדייטים.
הן צודקות. את צריכה. -אם אני צריכה, אתה צריך.
מה הן יודעות? הן ילדות מטומטמות.
באמת?
לא לעגתי לתרבות המצרית.
הפוך שיבולת שועל. מעדתי והפכתי את זה לריקוד קטן ומצחיק.
אספרסו כפול.
זה לא בשבילך. -לא רציתי.
כן רצית. בהחלט. -האמת שלא. לא.
וקפה שחור למנהיגה חסרת הפחד שלנו.
אני חייב לך התנצלות.
חבר'ה, אני נעשה גס רוח במשחקי הוקי.
ייתכן שאני מתפרץ וקורא לאנשים "מרושעים"
כשהם דווקא סבירים מאוד, אבל אני לומד.
הייתי לא אדיבה.
אם הייתי חווה את כל זה, גם אני הייתי מתחרפנת.
לא התחרפנתי.
כן התחרפנת. -אני מצטער.
גם אני מצטערת. -על מה אתם מדברים, לעזאזל?
ברצינות, יש לי יוגה. -יוגה חמה?
יוגה רגילה. -אני אוהב את זה?
בסדר. אנחנו יכולים לסיים. קריסל?
מציין שאתה מכיר בהפרה
ובהליכות שאינן מורשות בקמפוס.
"קריפ, קלאון, סקובי, קווזימודו."
לא הייתי עושה את זה. -בסדר. תחתום כאן, בבקשה.
בסדר. בטח. -ותודה על הפלאט וייט.
הוא קרמי מאוד.
ואני אקח את העט שלי. תודה.
היי, אתה הולך לוולט מאוחר יותר הערב? -כמה זה גרוע?
משקאות חריפים בחינם.
וכולנו מדברים על מה שאשתו ניכסה תרבותית
בנסיעה האחרונה שלה.
בחייך, גרג, יהיה כיף.
נוכל לראות את וולט וג'ואני נותנים מבטים רעבים אחד לשנייה כל הלילה.
ואף אחד לא מדבר על זה, אבל כולנו חושבים אותו הדבר.
מה? -שהם יזדיינו אחר כך
ושזה יהיה דוחה. -כן, טוב,
עכשיו אני בהחלט לא אלך.
אתה חולם.
אתה הצעצוע החדש והנוצץ של וולט, והוא רוצה להשוויץ בך.
אתה לא יכול לסרב.
בוא. -בסדר.
כפי שביקשת. -תודה.
אני מחכה לקרוא אותם בקוצר רוח.
את יודעת, אולי אדרבן את טומי להגיש משהו.
הוא היה צריך לכתוב סיפור בסגנון של הסופר האהוב עליו,
והוא בחר בי.
לא סיפור גדול. -תן לי לראות.
זו טיוטה ראשונה. היא לא אפויה לגמרי...
תן לי. -אבל את מבינה את הרעיון.
"רוסטר כעס, כמו אדם כועס."
כן, הוא די זועם בזה.
"יתר על כן, נוצותיו רשרשו ברוח הקלה. קוקו."
הוא חושב שרוסטר הוא תרנגול אמיתי?
רק בקטעים מסוימים. -סליחה, סליחה.
שמות תואר חוזרים, שימוש במילים "יתר על כן"?
נשמע כמו בינה מלאכותית.
המבטא שלך נשמע כמו בינה מלאכותית.
הבינה המלאכותית היא איום קיומי למה שאנחנו עושים.
טומי בחיים לא היה עושה את זה. אתה יודע מה?
רק כדי להוכיח את זה, אני אשאל אותו באופן אישי.
"האם השתמשת בבינה בשביל הסיפור שלך?"
"כן."
למה אתה מודה בזה? -אפשר לסלק אותו על זה.
נו, באמת. הבחור הזה. בחייך. -גרג, הוא לא טועה.
אתה מפתיע אותי מאוד, גרג, כי אני יודע שיש לך רגשות עזים
לגבי בגידה בהתחשב בעובדה שאני לוגם כרגע כוס פושרת
של קפה הפיפי של וולט
כי אתה מסרב לקנות לי קורטדו שיבולת שועל.
אל תהפוך את זה לאישי, ארץ'. -אני?
אלוהים שבשמיים. מתי תפסיק להעניש אותי?
על כך שהשפלת את הבת שלי?
לא יודע, אולי עד שהיא תחלים מבחינה רגשית
ותינשא שוב... ואתה תמות.
טומי הוא ילד טוב. -אני רוצה שיסולק.
אתה כזה איש קטנוני וקטן.
נחש מה. אני גבר רע. -אתה הולך להפיל את הילד
בלי שום סיבה! -בסדר. בסדר.
אנחנו נעשה כזה דבר. הוא נכשל בעבודה, לא משנה מה.
תודה.
מה זמן ההגשה הרשמי של העבודה? -חצות.
תדאג שישלח לי סיפור חדש עד אז.
אחרת, הוא עף.
סגור. -איך זה סגור?
זה לא סגור, אבל זה יהיה סגור. ואני אגיד לך למה.
בגלל שטומי הוא תלמיד נהדר.
וואו, המקום הזה מגניב.
אל תתלהב שמעולם לא היית כאן.
מריח כמו הבית של סבא שלי. -אלוהים.
העניין הוא כזה. אני צריך לעבוד על הספר החדש שלי.
אתה צריך לכתוב את הסיפור שלך מחדש עד חצות, אחרת הלך עליך.
רגע, יש ספר של רוסטר שעדיין לא פורסם?
כן. -אם אני אוכל לקבל חלק ממנו,
אני אגמור. -לא. אנחנו חייבים להתחיל לעבוד.
נוודא שכל אחד עומד באחריות שלו.
הנה הוא.
אני רק מאשר את נוכחותך הערב.
אני מצטער מאוד, וולט.
אני לא אוכל להגיע הערב.
טומי ואני צריכים לעבוד קצת. -כן, אנחנו שותפים לאחריות.
אחריות באה מפנים, בחור צעיר.
וגרג, חשוב לציין שטדי רוזוולט אמר פעם:
"בעוד אני מקווה שבהינתן ההזדמנות,
"כל אדם יפיק מהחיים את כל ההנאה שיוכל."
זו עצה נהדרת. -זה בחינם.
אשמור אותה בכיס.
בפעם הבאה שתערוך מסיבה, בהחלט אגיע אליה.
אני מבין.
אוכל לקבל את תשומת ליבכם, בבקשה?
עכשיו ליל שישי, ואתם במכללה.
תסגרו את הספרים ולכו לחיות קצת. הספרייה סגורה באופן רשמי.
נתראה הערב, גרג? -כן. כן, אני מתרגש.
תלבש משהו מתאים. -בסדר.
לאן הולכים? -אתה עסוק.
איך הוא ידע איפה אני? -אני בכל מקום, גרג.
לעזאזל.
לא. לא, לא. את לא יכולה להבריז. אם אני הולך, את הולכת.
מי קבע את הכלל הזה? אני רוצה לעשות אמבטיה ולהיות לבד.
טוב, נעשה כזה דבר. אני אזרוק מטבע,
ואם אני אקלע אותו, שנינו נלך וניהנה.
אתה והמטבעות הארורים שלך. -אני מתחיל.
תגיד לי שהחטאת, בבקשה. הזמנתי תאילנדי.
מצטער, ילדונת, אני אף פעם לא מחטיא. אנחנו יכולים לעשות את זה.
תני לי מחשוף. לא, את זונה.
בסדר.
היי. סליחה שקפצתי בלי...
את נראית...
היי, זאת השמלה שקנית כשהיינו בדרך פורטובלו,
ואז שתינו עם רולנד, ואז התחיל...
כן, אני לא מעלה זיכרונות כרגע. למה אתה כאן?
טוב, תהיתי אם אוכל אולי לקבל את רוסקו הערב.
היה לי כזה יום דפוק.
מסתבר שעליי לעשות לב לילד שלי שטרם נולד,
אחרת אני אבא איום.
אז אתה לא הולך אל וולט? -לא, לא. יותר מדי עיניים עליי.
לא חושב שאני אוכל לשאת את זה שכולם ידברו עליי.
כן, זה יהיה נורא.
כן.
אני לא אשקר, עושה ללב שלי טוב לראות אותך סובל.
אני שמח שאני יכול להיות לך לעזר.
אני חושב שיהיה לך ערב נהדר.
שנאתי את הדברים האלה כשהלכנו ביחד.
לא יודעת איך אני אעשה את זה לבד. -את תהיי בסדר.
פשוט תשתכרי קצת יותר מדי, ואת תהיי החברה הכי טובה של כולם.
אתה יכול לקחת את רוסקו, אבל תחזיר אותו בבוקר.
ג'וספי.
מעולם לא התרגלתי לזה. -ילד יפהפה שלי.
אלוהים.
בסדר.
שלום.
לתת...
תודה.
הנה הבחור שלי.
לך, קח לך משקה, ואז תחזור לכאן.
חששתי שאהיה לבוש יפה מדי.
לפחות אני לא לובש קימונו.
השיר הזה הסתיים בפתאומיות.
היי, אני גרג. -אני ג'ואני.
אשתו של וולט.
ודאי.
יפריע לך אם אני אעזוב?
היי, טומי.
מר רוסו. היי. חליפה מגניבה.
אתה נראה כאילו אתה עובד בספינת תענוגות. -תודה.
אתה לא אמור לכתוב? -תירגע, אח שלי. סיימתי הכול.
מצוין. -כן.
אולי תהיה לי קריאה קלה לפני השינה.
אתה כבר הולך לישון? זה מדכא בטירוף.
כן. -כדאי לך לבוא לבלות.
לא, לא. -כולם ימותו על זה.
אני לא חושב. -הכול טוב.
זה גם ככה מטומטם. -מה?
ניסיתי רק להרשים כמה בחורים עם הדבר הזה.
אין לי כאן הרבה חברים.
נמאס לי כבר להרגיש כמו זר, אתה יודע?
שיהיה לילה טוב. -לילה טוב.
היי, טומי, חכה. -כן?
כן, לעזאזל! בוא נעשה את זה. -בסדר, בסדר. אחת, שתיים, שלוש.
- בשביל קייטי -
זה כבד בהרבה ממה שאני זוכר.
זוז אחורה.
אתה מרמה כל פעם שאנחנו משחקים. -בסדר. אני אזוז אחורה.
הם אמרו שאני אוכל לשחק אם אביא שותף.
לעזאזל. -מה אתה חושב?
אני חושב שנהיה בסדר.
רוצה לקחת את המעיל שלי?
ואיפה אני עומד? -כאן זה טוב.
המרפק לא יכול לעבור את השולחן. -לא יכול.
מאחורי הקו. כן, אל תהיה רמאי כמו ג'יי-די.
בסדר. אני אעשה כמיטב יכולתי.
היי. -מזל של מתחילים.
מזל של מתחילים. -אני זורק שוב?
בסדר. אני אנסה. היה כיף להשחיל אחד.
מה נסגר?
נראה מה יקרה הפעם.
אלוהים. -היי, כדורי. אתה צמא?
בום!
מר רוסו.
בחייך, אחי. אני לא יכול...
תשתו, תשתו!
בבקשה. -איך אתה עושה את זה?
לא יודע. איך אני עושה את זה?
אין מצב שזה יכול לקרות, לעזאזל. -אתה אל.
זין על כל זה. אני עף מפה.
כן, תברח לך, נקבה אחת. -לך להזדיין, טומי.
אתה תמיד עושה שטויות כאלה כשאתה מנצח.
אתה כבר חבר של הטמבלים האלה?
כן, אבל אנחנו שמחים מאוד שאתה כאן. נכון?
קדימה. -בסדר, בנים.
תשתו. -רגע, אם ניצחנו, למה אנחנו שותים?
כי ניצחנו. -בחייך.
בסדר, אחת. אחת, אחת. רק אחת. -כן.
מה זה? אלוהים.
בבקשה.
זה נראה מלוכלך מאוד.
בסדר.
את בסדר?
לא פלרטטתי כבר תקופה ארוכה.
קשר עין היה המהלך שלי. מה דעתך?
מרגיש שאת כועסת עליי. -אם הייתי כועסת עליך, היית יודע.
אני מצטערת מאוד.
הכול בסדר.
האמת היא שיש לי חלטורה נוספת בצד השני של העיר, אז אני זז,
אבל טים יכין לך משקה טרי. -מגניב, מגניב. כזה מגניב.
אני פשוט אפלרטט עם טים. -בסדר.
כן, גם אני, טים.
לא ראיתי כלום, אבל זה העציב אותי. תצטרפי אליי.
בית אדיר, מר רוסו.
יש פה כמות כזאת של עשן גראס, שאני כמעט מרגיש שאני מעשן.
אחי, תסתכל על היד שלך.
שלום לך.
הספה הזאת מפחידה אותי.
היתה לי כזאת בדיוק בילדות.
איבדתי בתוכה את הבתולים.
אתה מתכוון עליה? -לא.
אוי, אחי. -מה נסגר?
דוחה, איפה... -לא, לא.
אל תהיה נבוך, ג'ורג'. לכולנו יש עניינים מוזרים.
הוא צודק. שמעתם פעם על מישהו עם פטמה שלישית?
זהירות. -יש לך אחת כזאת?
היתה לי. -אל תעשה את זה.
ורביעית. -אל תעשה את זה.
וחמישית. -לעזאזל.
חמש פטמות זו תופעה חריגה. -לעגו לי בלי סוף בתיכון.
אז הסרתי אותן לפני שהגעתי לכאן. קיבלתי את הביטחון שלי בחזרה.
איזה סיפור נהדר, פטמות של חזיר.
זה יישאר. הזהרתי אותך.
אני מתגעגע לתיכון. אתם יודעים, אני וברניס היינו מאוהבים וכאלה.
תפסיק עם החרא על ברניס. -אחי, היא זרקה אותי באכזריות.
טומי, אתה חייב להתגבר עליה. תאמין לי.
אשתי עזבה אותי לפני חמש שנים.
ועדיין לא התאוששתי מזה.
לא הייתי... אתם יודעים, לא הייתי עם אף אחת מאז.
אין מצב. -זאת האמת, פטמות של חזיר.
הגיע הזמן לחזור לעולם הזה, בנאדם. תראה. אתה לא מכוער תחת.
אתה מעולה בפינג-פונג בירה.
מדהים. -אלה שני הדברים
שנשים בגילי מחפשות. -זאת הגישה הנכונה, גירג.
כן, טוב! -זאת הגישה הנכונה, לעזאזל.
היה כיף מאוד, אבל אני...
על מה אתה מדבר? אנחנו יוצאים.
על מה אתה מדבר? השעה... השעה 21:15, אחי.
קדימה, רוסטר. מה תעשה?
קדימה, ג'ורג'י. -תשב בבית ותהיה בודד?
לא, אעשה בדיוק מה שאני רוצה לעשות.
אני אשכב במיטה ואוכל לחם שום ביום שישי בערב.
אמרת שלא למדת באוניברסיטה.
אתה צריך לחוות לפחות לילה אחד של בילוי אגדי.
ספגתי מספיק אלכוהול בדיוק כדי להיות ברמה מושלמת...
בחייך, בחייך. -אני לא איכנע
ללחץ חברתי. לא, אני לא אעשה את זה.
בחייך, רוסטר. -אתה הולך. קדימה.
בסדר. בסדר. בואו נלך! -רוסטר! רוסטר!
ואמרתי לה שאני אוכל ירקות, אבל אני לא מתעסק עם קייל.
זין על זה.
זה יהיה אדיר.
אין לנו אחוות, אבל זאת מסיבה בסגנון אחוות,
והיא תהיה טובה באותה מידה. -לא נכון, אחי.
בן דוד שלי חבר באחווה אמיתית. הם מציירים זין אחד על הפנים של השני.
לא, לא. באחווה אמיתית, מציירים פנים האחד על הזין של השני.
מה? -מעולם לא הייתי באחווה.
אלוהים, רוסו. -היי.
- בשביל קייטי -
מה נסגר?
רוסו? -היי.
אתה אחראי לזה? -לא. לא, לא.
לא, אנחנו לא עשינו כלום. -"אנחנו"?
כן. אנחנו... מה? לאן הם הלכו?
למה יש לך צבע על היד? -בדיוק נגעתי בזה.
"בדיוק נגעתי בזה" זה התירוץ מספר אחת שאני שומע מאנשים אשמים.
ציורי הגרפיטי האלה התחילו להופיע בכל רחבי הקמפוס.
ואני יודע שאתה אחראי.
לא, לא. -כן,
כי הצבע כבר לא רטוב בכלל. כן, הוא כן.
כן, הוא עדיין רטוב מאוד.
יכולתי להגיד לך את זה... -ועכשיו הוא על האקדח שלי.
אני אנקה אותך. -לא, תפסיק!
תפסיק. -אני מצטער.
שתית? -אתה שתית?
אני משגיח עליך, גרג. -אני משגיח עליך.
לא. אל תגיד את זה אחרי שאני אומר את זה.
אני משגיח עליך.
-לא!
אני משגיח עליך.
לילה טוב, אדוני השוטר.
אני משגיח עליך.
בוא נעשה את זה. -חבר'ה!
לאן הלכתם? זה היה אדיר.
זה הערב הטוב ביותר בחיים שלי!
רוסו! רוסו!
תודה.
הדייט שלי נמצא איפשהו כאן.
תיהני להתפשר. -תודה.
ורולנד שתוי לחלוטין.
עירום כמו ביום היוולדו. -לא נכון.
עולה על הסוס של השוטר.
מה אתה עושה כאן, לעזאזל?
אם תסלחו לנו, אני חושב שאנחנו זקוקים לרגע.
למה אתה לא אומלל בבית עם הכלב שלנו?
עבדת עליי.
גרמת לי לחשוב שאתה אנושי. אתה תמיד עושה את זה.
מה גורם לך לחשוב שאני לא עצוב? הייתי מדוכדך.
אז הוצאתי את רוסקו להליכה, והוא הסתכל עליי,
כאילו אמר, "מה אתה עושה, חבר? תתאפס על עצמך".
אז הבטתי במראה, ואמרתי לעצמי:
"אתה מדהים", והנה אני.
בסדר. שום דבר מזה לא נכון.
ראית אותי נראית לוהטת בשמלה הזאת, ולא יכולת לתת לי אפילו ללכת למסיבה
מבלי לשים את עצמך במרכז.
אני אכן אוהב את השמלה הזאת. -אתה כזה שמוק.
אני זוכרת אותך. -היי.
לא הלך לך עם טים?
הייתי אמורה להיפגש איתו מאוחר יותר, אבל הוא מת בשיבה טובה.
יצרת איתו קשר עין מפלרטט? -אכן, כן.
שוט של פין?
היי, משחק אותה, אחי.
שוט של פין? -לא, תודה.
השיר הזה מוקדש לחברי גרג, שלא יסתום עד שאני אנגן לו אותו.
"קשה לכולם"
תודה.
"לפעמים"
אתה בסדר? -השיר הזה הוא איך שאני מרגיש מדי יום.
הבת שלך היא המרצה האהובה עליי.
הייתי אמור לראות אותה הערב באירוע של הפקולטה, אבל ברחתי.
אוי, לא, אבא עצוב, מה קרה?
שום דבר רציני. סתם נבהלתי.
כמו נקבה? -כמו נקבה. כן.
אחי, אתה חייב לעשות משהו לגביו. הוא רוצח את האווירה.
שאלה כיפית. אווה, הסתכלת פעם במראה
וראית איש זקן שעיר ומפוחד שמביט בך בחזרה?
לא, אבל זה בהחלט יפחיד אותי ברמות.
כן, זה מבעית למדי.
היי, אני יכול לצופף אתכן לרגע?
כן. -תודה.
תודה. תודה. -כן.
קצת יותר.
סליחה.
הגעתי. -היי, בנאדם.
אני חושב שזמנך איתנו הסתיים. -גם אני מרגיש ככה.
אבל אני צריך להשתין, ואני לא מצליח לפתוח את כפתור המכנסיים.
תוכל להוריד אותם, בבקשה? -היי, אתה יודע שזה נוגד את החוקים.
נכון. אני מתנצל שהייתי משבית שמחות הערב.
על מה אתה מדבר? זה היה אגדי.
אתה מסטול, לעזאזל? -כן, כנראה שעדיין קצת.
גם אני. הזמן המושלם לתקתק את החיבור.
לא. באמת? לא התחלת אותו עדיין?
קיבלתי השראה. ביליתי את הערב עם הרוסטר האמיתי.
אני לא רוסטר.
כן, אתה כן. -לא, אני לא.
עד כמה שהייתי רוצה להיות,
ביליתי זמן רב מדי בלהיות אני.
בחייך, אנחנו במכללה.
אתה זוכה להמציא כאן את עצמך מחדש.
תחליט מי אתה רוצה להיות, ותהיה כזה.
- פטמות של חזיר -
בחורים. -אלוהים.
"פטמות של חזיר" המסכן. אני לא זוכר בכלל את שמו האמיתי.
ג'יי-די. -"פטמות של חזיר" זה טוב יותר.
כן.
אתה יודע, לא שיקרתי כשאמרתי שלא השתלבתי.
אני מקומי.
התקבלתי רק בגלל שמתקבלים אם אחד ההורים עובד כאן.
אבל היי, כלומר, תסתכל עליי,
מבלה עם ה... עם הילדים המפונפנים, מה?
אז אתה יכול להיות הרוסטר אם אתה רוצה.
כמו שאתה אומר, אתה לא יכול לכתוב את זה אם זה לא בתוכך.
בסדר, תעזור לי לקום. תודה לך, אדוני. -כן, אדוני.
כמובן. -בוא הנה.
בסדר. -תן חיבוק.
כן.
לילה טוב, טומי. -חכה. חכה, חכה.
בום. כן.
לילה טוב, רוסטר.
"הרוסטר השתחרר מהאזיקים
"כפי שעשה כבר אלפי פעמים בעבר.
"הוא התקרב למועדון פריחת הדובדבן ונכנס כאילו המקום היה בבעלותו.
"הוא חיפש את אדוארדו.
"הגיע הזמן לשאת בתוצאות."
אני חייב לך התנצלות, וולט.
מוקדם יותר, העלבתי את אשתך על כך שהיתה גזענית בצורה מעורפלת, ואני מצטער.
ג'ואני נראית מקסימה, אגב. -היא נראית מגוחכת, גרג.
יש לה מקלות אוכל בשיער, למען השם.
אבל אני יכול להגיד לך משהו?
זה לא ימנע ממני להסתער עליה מאוחר יותר.
תמונה מגניבה.
תחכה כאן.
אביא את זה לג'ואני, ואז אציג אותך בפני כולם.
נשמע טוב. -כן.
"ואז הוא הבחין בברניס.
"הוא חשב על הרגע הזה מאז הפעם הראשונה שנפגשו
"והוא עזב אותה לבדה ברציף.
"זה היה עכשיו או לעולם לא."
דילן, היי, תקשיבי.
הלילה ההוא מול הבית שלך,
התחרטתי עליו ברגע שעזבתי.
"ברניס אמרה בדיוק מה שהוא רצה לשמוע."
מגניב. זה כריס.
לחיצת יד חזקה. -כן.
שמור על הבחורה שלנו.
מה? -הפסד שלי.
"כשהוא ראה את הבחור החדש של ברניס, רוסטר כעס, כמו אדם כועס.
"אבל הוא התנער מזה. היו דגים אחרים בים."
היי, אל תספר לאף אחד, אבל אני מתה על הספרים שלך.
אני אספר לכולם.
"כעת, היה זה מועדון הלילה שלו."
ויסקי, בבקשה.
"ומישהי..."
היי, רוסטר.
"תהיה הערב בת מזל."
היית כנראה צמא מאוד.
נולדתי צמא. -איפה נולדת?
בואי נשכב וזהו. -אני יודעת בדיוק איפה.
שם!
חכי, חכי. זה חייב להיות במשרד של וולט?
זה חלק מהקטע בשבילי. -בסדר.
תפנה את השולחן.
אלוהים, זה כבד.
"השנים האחרונות היו מטושטשות.
"הוא יכול היה לספר לכם רק שאיבד את דרכו לזמן מה."
תשאירי את הביצה. -כן, אולי נשתמש בה אח"כ.
"עם זאת, הוא ידע דבר אחד בוודאות.
"הרוסטר חזר."
תפתח אותי. -אין בעיה, בובה.
אבא? -קייטי. בוקר טוב.
מאיפה אתה בא?
סתם יצאתי לרוץ.
בשביל מי הקפה השני?
רוסקו. הוא לא יכול להתעורר בלי אספרסו.
טוב.
בסדר. אתה צריך לקחת את הקפה לדרך. זאת היתה טעות.
זה לא הרגיש כמו טעות.
רגע. לא החנית את המכונית שלך מחוץ לבית שלי, נכון?
אני ילד פיקח. החניתי מעבר לרחוב.
רוצה שוב? -עוף מכאן, לעזאזל.
- בשביל קייטי -
תרגום: טל לוריא