Nāciet.
LADLOVAS KOLEDŽA
Atvainojiet.
-Es meklēju šo puisi. -Kādu puisi?
Viņa tur nav. Nu, es nezinu.
-Kā viņš izskatās? -Viņš bija slapjš.
Slapjš puisis?
Profesore Šeperde lika gaidīt pie Kebotholas.
Vai teica, cik ilgi gaidīt? Domāju, ka mums bija jāsāk...
Labi, es nostāšos šeit.
Skaistas ūsiņas, ķēms.
-Es nedzirdu. -Zinu, zinu.
Nē, nezināju. Atvaino.
-Ruso kungs. -Jā. Sauciet par Gregu.
Profesore Šeperde.
-Dilana. -Pareizi.
-Skaidrs. -Čau. Paldies tev, Ērik.
Ēriks mani atveda. Viņš aizgāja.
-Esat gatavs darbam? -Nē.
GREGS RUSO: SARUNA
Jā, te nu esmu.
-Man nepatīk lekcijas. -Jā, tas esat jūs.
Es saspringstu un nevaru...
Jūs nevarat lasīt lekciju?
Ja uzduraties neērtam vārdam, izlaidiet to.
Es rakstu grāmatas, ko parasti lasa pludmalē.
Tās ir vieglas un jautras.
Personāžiem patīk sekss. Viņi nevienam nešauj sejā.
Šādā koledžā
viņi nemeklē jautrību, viņiem vajag dziļumu.
Es mācu par ielu slenga poēziju.
Jūs izturēsit.
Kas ir ielu slengs?
-Iesim. -Labi.
"Rūsters negribēja iešaut Eduardo sejā, bet tas tomēr notika.
Viens ideāls lodes caurums tieši zem viņa acs.
Tovakar Rūsters iesnaudās pludmales krēslā.
Par laimi pirmā, ko viņš pamostoties ieraudzīja, bija Margo,
kas smaidīja, tuvodamās viņam trīsuļojošajā rīta karstumā."
Redzat? Nebija tik ļauni.
Mums ir laiks dažiem jautājumiem.
Ronij, runā.
Ruso kungs, vispirms vēlos pateikties par mums veltīto laiku.
-Vienmēr laipni. -Nē, nopietni. Paldies.
Pateicos. Liels paldies.
-Kāds bija jautājums? -Kāpēc jūs ienīstat sievietes?
Es... Tas ir jautrs sākums.
Atbilde vienkārša: es neienīstu sievietes.
"Mango smarža bija Rūstera iecienītā, izņemot Margo pašu."
Jūs salīdzināt saldējumu ar sievietes vagīnas smaržu.
Man par to nebija ne jausmas.
Vēl jūs sakāt, ka viņa smaržoja kā dzimšanas dienas torte.
Ko jūs domājāt brīdī, kad to rakstījāt?
Laikam biju izsalcis.
Lieta tāda,
ka es neuztveru Margo kā seksa objektu.
Jā, viņai reizēm bija sekss ar Rūsteru...
16 reižu?
Ak Dievs. Jūs saskaitījāt.
17, ieskaitot orālo seksu.
To vajadzēja iekļaut?
Labi, iekļausim.
Man jāsaka, ka Margo tēls
balstīts uz sievieti, ar kuru kādreiz biju precējies.
Jā, viņa ir seksīga un daiļa, bet arī gudra un drosmīga.
Tas man izraisa jautājumu.
Vai tā daļa, kur Margo izglābj Rūsteru no narkotiku kontrabandistiem?
Jā. Tajā brīdī viņa ir drosmīga.
Īpaši, novelkot krūšturi un glābjot viņu kailām krūtīm.
Viņai vajadzēja izgatavot žņaugu.
Kāds bija jautājums?
-Tas bija seksīgi. -Skaisti.
Lielisks jautājums. Kurš vēl?
Ronij, tu jau vaicāji.
Kristla. Viņš ir atpakaļ?
Jā. Un sajūsmā.
Ak vai.
Nopietni, debestiņ.
Vienkārši izcili.
Nezinu, vai oficiāli pazīstat mūsu prezidentu Volteru Mannu.
Jau jūsmoju, bet man ļoti patika, kā jūs izturējāties pret Roniju.
-Ceru, ka nesarūgtināju viņu. -Kam tas interesē?
Neviens vairs nesarūgtina šos bērnus. Teikšu jums vienu.
Dzīve ir smaga, un mēs šiem bērniem iemācām apaļu nulli.
To nevar kontrolēt, taisnība?
-Patiesībā ir svarīgi, ka jaunie... -Paldies, Krisla. Vari iet.
Lūdzu, pasaki dekānam Rigsam,
-ka gaidīšu sporta zālē. -Labi.
-Paldies, ka paciet mani. -Mēs nerunājam.
-Atā, Greg. -Viņa šķiet jauka.
Krisla, ja? Bez "T"?
-Ar "T". -Ar "T".
Brīvmākslinieku koledžas bijušas kā paradīze brīvām domām, Greg.
Kad mēs abi kļuvām par ļaundariem?
Āmen. Kas?
Populisms šeit nav populārs.
Piemēram, Dilana.
Es viņu mīlu, bet nebrīnos, ka nav lasījusi jūsu grāmatas.
-Ko jūs sakāt? -Nekas.
Es arī neesmu lasījis jūsu dzeju.
Dīvaini, jo vēstulēs rakstījāt, ka jums patīk Dilanas dzeja.
Jā, man patīk. Izlasīju to visu.
Vienkārši negribēju viņu sāpināt.
Esat apmierināts? Jūs pazemojāt mūs abus.
Netīšām. Volts runā kā jau Volts.
Dilan, turpināsim.
Greg, līdz 10, un nāciet līdzi.
Jā, viņš grib, lai noskaitāt līdz 10, un es nezinu, kāpēc.
Labi.
Es izlasīšu jūsu grāmatas.
Nē, nepūlieties.
-Patīkami iepazīties, Greg. -Jauki, man arī.
Nu labi.
Ko jūs darāt?
Nu labi.
PREZIDENTS
-Ak vai. -Ir tikai astoņi, Greg.
Man vēlreiz skaitīt līdz 10 vai 20?
-Varu uzminēt, ko domājat? -Šaubos.
"Koledžu prezidenti pārsvarā ir grāmatu tārpi,
bet šis ir kultūrists"?
Tieši to es domāju.
Es vēl pievienotu izsaukuma zīmi.
Zināt manu noslēpumu?
Karsta sauna un auksta pelde ik dienu.
Endorfīni no kokaīna
darbojas 2 stundas, nevis 9 minūtes.
-Turklāt... panāciet. -Pienākt tuvāk?
...tas atbrīvo brūnos taukus.
Jā, brūnie tauki jāatbrīvo.
-Zināju, ka sapratīsit. -Prieks, ka zināt, ka sapratīšu.
Es būtu slikts tētis, ja nevaicātu, kā sokas Keitijai,
un zinu, ka jūs būsit dzirdējis par viņu un Ārčiju.
Katrā Amerikas studentu pilsētā
laulība starp fakultātes biedriem ilgst ne vairāk kā pusotru gadu.
Neticu, ka tā ir taisnība.
Faktiski varbūt nē, bet garīgi gan.
Kā ar jums?
-Esat domājis par pasniegšanu? -Es? Nē. Nē.
Ne gluži. Es nemācos koledžā.
-Nu un? Tās ir pārvērtētas. -Tieš...? Skaidrs.
Es joprojām meklēju rakstnieku, kurš pasniegtu literatūru.
Tikai pasakiet, un amats rokā.
-Nē... -Neatbildiet tūlīt.
Pateiksit, kad iesit prom.
Ejiet laukā, un lai jūs ieskauj pilsētiņas maģiskā atmosfēra.
-Viscaur? -Jā, mīļais.
Tikmēr es došos uz sporta zāli pamētāt dzelžus.
Gribat piebiedroties?
-Nē, paldies. Apciemošu bērnu. -Labs tētis.
Sakiet Keitijai, ka vajadzēja seksa skandālu,
lai beidzot atvestu viņas senci...
-Tad bija vērts. -Labāk viņai to neteikšu.
Paldies. Uzmanīgi.
Labi.
-Greg? -Jā.
-Prieks, ka esat šeit. -Patīkami iepazīties.
Ar ūdenslilijām Monē lauza tradīciju
un pievērsās dīķa virsmai savās mājās Dživernī.
Skaisti, ja? Grūti noticēt, bet tieši konservatori
atjaunoja precīzu glezniecību ar otām un iesmiem.
Labi, varat pieņemt šo viegli netīkamo padomu un doties prom.
Pirmdien jāiesniedz referāts.
Nedēļas nogalē ir K svētki.
-Kas ir K svētki? -Jums labāk nezināt.
Man labāk nezināt. Labi.
Ja jums vajag papildlaiku referātam, tas ir mans tētis.
Viņš jūtas ļoti neērti saskarsmē ar svešiniekiem.
Ja vajag papildlaiku,
ieskatieties viņam acīs un pasakiet, ka mīlat viņu.
Nē, lūdzu, nedariet to.
-Es jūs ļoti mīlu. -Labi.
Uz redzēšanos.
Tu zini, kas ir brūnie tauki?
Tēt, labi, ka atbrauci, bet nevajag mani pārbaudīt.
Es tevi nepārbaudu. Mani ielūdza uz lasīšanu.
Tēt, tu ienīsti šo vietu. Tevi miljons reižu aicināja.
Atzīsti to.
Es negribu atzīt, jo tu dusmosies.
Visi to zina.
-Ko zina? -Par Ārčiju. Visi to zina.
-Šeit ir kā akvārijā. Viņš zina. -Viņš nezina.
Atvaino.
Tu zini, ka vīrs mani pameta, lai kniebtos ar studenti?
Atbildi godīgi, un es apsolu, ka vairs tev neuzplīšos.
-Jā. -Paldies.
Laipni lūdzu.
-Redzi? -Skaidrs.
Ļaunākais, ka visi man vaicā, kas īsti notika.
Es nezinu, kas notika.
Mēs normāli dzīvojām, un pēkšņi viņš ir kopā ar viņu,
bet es ievācos miruša hokeja trenera mājā.
-Kā nomira treneris? -Šķiet, izdarīja pašnāvību,
jo viņa tēvs bija pievērsies nepareizajai pusei.
Piedod, esmu atpakaļ. Tas nenotika uz ledus, vai ne?
-Tēt. -Piedod. Turpini.
Visi mani vēro.
Viņi nevēro tevi. Viņi pat neskatījās uz tevi.
Viņš tikko skatījās.
Es zaudēju savaldību. Neciešu to.
Mīļā, tu nezaudē savaldību. Tu esi stipra.
-Mīļā, kāpēc slēpjamies krūmos? -Tie ir viņi.
-Reizēm šeit pusdieno. -Tu viņus izspiego?
-Es nenosodu. -Viņi pat nebučojas.
Paskaties uz viņu. Viņa nav nekāda modele.
Parasta meitene.
Tas šķistu daudz loģiskāk, ja viņā būtu kaut kas īpašs.
Varbūt viņa iekšēji ir īpaša.
Kāda viņa ir kā cilvēks?
-Tu ņirgājies par mani? -Piedod.
Ko tu dari?
Es tupu krūmos. Man tas nepatīk.
Paklau, mīļā.
Man kaut kas ir...
Skaties uz mani. Skaties vērīgi.
-Kāpēc? -Pievērsies vārdiem.
-Nē. -Jo man ir...
Velns.
Tikai dažām sievietēm lemts kopā ar tēvu
vērot savu vīru knakstāmies ar citu.
Jā, mums paveicās.
-Kāpēc tu atbrauci? -Es zināju, ka tu...
Neej prom. Keitij.
Nē, nē.
Nē, nē, nē.
Es jūs nevēroju.
Es vēroju pāri aiz jums, kurš skūpstījās.
Tradicionālo pāri.
Būtībā nav svarīgi. Es tikai tā, jūsu zināšanai.
Un to nevajag filmēt.
Es eju prom.
Visu labu.
Klau, tas ir viņš.
Šodien sadevāt sutu. Izlasīju visas grāmatas par Rūsteru.
-Izlasīju visas. -Paldies.
Tu esi tas bikini zēns.
Tomijs Ņūtons.
Velns. Aizmirsu maku. Muļķīgi.
-Dod šurp. -Tiešām?
-Es samaksāšu. -Jauki.
Tad paņemšu vēl čipsus.
Jokoju. Ļoti laipni. Paldies.
Nekas, samaksāšu.
-Vēlreiz dziļi pateicos. -Bez problēmām. Lūdzu.
-Jauki. -Visu labu.
-Sveiks. -Sasveicinājos franciski,
jo deru, ka esat no Parīzes,
kur bērniem ļauj dzert vīnu, un zīdaiņiem - smēķēt cigaretes.
Taču Amerikā likumīgi drīkst dzert no 21 gada vecuma.
-Tev nav 21 gads? -Vēl nav.
Nu labi, virsniek.
-Viņš teica, ka aizmirsis maku. -Viņš piedāvājās nopirkt alu.
-Tu tagad āzē mani? -Senākais stāsts, vai ne?
Bērns iedod 20 zaļos, jūs nopērkat viņam alu.
-Man nevajag 20 zaļos. -Labi, monētās.
Ir arī citi iemesli to darīt.
Kādi? Minets šķērsielā?
Kas?
Nē. Domāju, ka piekritāt tāpēc, ka viņš šķiet labs zēns.
Jā. Tas šķiet loģiskāk.
Tagad man prātā iesēdās tā doma par minetu.
Vai jūs to veicat viņam, vai viņš to veic jums.
-Neviens neveic nevienam minetu! -To es redzu.
-Tā bija muļķīga piebilde! -Nē.
To nesaka, ja tas nav prātā.
-Jā, piekrītu. -Es nepiekrītu.
Es to pilnībā noliedzu.
Tomij Ņūton, stāsti.
Viņš neko nedarīja, es viņu apmānīju.
Redziet nu.
Labi.
Atstāj alu un dodies prom.
Paldies, ka biji labs zēns.
Kaut tas bija pie pašām beigām.
-Es to paņemšu. -Labi.
Un neejiet šķērsielās.
Nu labi.
Jā. Pie joda.
Velns.
TĒTIS
Čau, mazā. Piedod par iepriekšējo.
Tu tiešām liksi man vienam vakariņot?
Piezvani man.
-Čau, Mārgaret. -Čau.
Labi.
Keitij?
Čau.
Staidzinu suni.
Viņš kakā tikai šajā pagalmā, tāpēc...
Atvainojiet.
-Kā pie jums garšo "šardonē"? -Kā mēsls.
-Lieliski. Ielejiet glāzi "šardonē". -"Šardonē"?
Sveiki. Kas jums šeit darāms?
-Gribu iedzert. -Ak tā?
Ja gribat sēdēt viens, labi, Ja gribat piebiedroties man,
-jums jābūt pašiznīcinošākam. -Labi.
Balto tekilu ar ledu un laimu.
-Labi, jā, tad divas. -Protams.
-Gribat vēl riekstiņus? -Jūs izēdāt visu trauku?
Mums garšo rieksti.
-Es neredzu problēmu. -Viņa nekad nav pasniegusi.
Jūs izmantojāt informāciju, ieguvāt draudzenei darbu.
-Tas ir jauki. -Ja viņa izgāzīsies, un Volts atlaidīs?
Ļaunākajā scenārijā būs briesmīgi. Viņa vainos jūs.
Kaut kas viņā salūzīs, un viņa iešaus jums sejā.
Nu gan pārcentāties.
Es izlikos par viņu. Viņa ir nesen izšķīrusies.
Teicu: "Tev vajag pārmaiņas." Taču ne viņas, bet sevis dēļ.
Es jūtos tik vientuļa.
Esmu šeit tikai īsu brīdi.
Daži draugi neiegūst amatu un aizlaižas.
Pabiju randiņos ar visiem, kas bija tā vērti.
Teicu: "Es tevi mīlu." Bet tad paņēmu savus vārdus atpakaļ.
-To tā var? -Var. Tikai viņi saniknojas.
Vai esat bijis cilvēku pūlī, jūtoties pilnībā vientuļš?
Jā, jau 25 gadus.
-Biju precējies. -Skaidrs.
-Ar skolas slavenāko audzēkni. -Jā, bet jums viņa patiktu.
Jūs iemīlētu Elizabeti.
Kad bijām precēti, apkārt vienmēr bija daudz cilvēku.
Kad izšķīrāmies,
tie paši cilvēki teica, ka nekad neesam saderējuši kopā.
Jo viņa bija no daudz augstākas līgas.
Ilgu laiku ticēju, ka viņiem taisnība.
Cik ilgi?
Kā tas jāsaprot?
-Jūsu atslēga ir saliekta. -Tā ir manas mājas atslēga.
Ne vienmēr nostrādā. Pietiks mainīt tēmu.
Pārāk ilgi.
Es tā jutos pārāk ilgi.
-Vai gribat vēl riekstiņus? -Ļoti.
Atvainojiet. Atnesīsit vēl riekstiņus?
-Uzsildīt tos? -Sildīt riekstus?
Viņi pat nav runājuši viens ar otru.
Ārčijs ir tik mazdūšīgs, ka pat nevar paskaidrot viņai, kas noticis.
Es zinu, kas man jādara.
Es došos turp un teikšu viņam, lai izturas kā vīrs.
Domāju, ka jāsāk ar "saņemies taču".
-Es tevi mīlu. -Ceru, ka izdosies nodrāzties.
-Kas tas bija? -Garš stāsts.
Nav svarīgi, jo ja runāšu ar viņu, tad Keitija mani nositīs.
-Nē. Viņa jūs mīlēs. -Es tā nedomāju.
Viņa jau acīs neteiks.
Droši vien teiks, ka dusmojas uz jums.
Jums nav jāpavada mani līdz mājām.
Priecājos, ka pavadīju.
Tas bija jautri.
-Arlabvakaru. -Gribat ienākt?
Vai vēlaties ienākt?
Pēc divām nedēļām šeit dzīvos mana draudzene.
Es viņu mīlu, bet viņa vienmēr lien manās darīšanās.
Tātad droši vien vairs nevarēšu kniebties ar vieslektoriem.
Es to nekad neesmu darījusi. Es tikai pajokoju.
-Saprotu. -Nē, nesapratāt.
Nezinu gan. Nē.
-Vai zināt, cik man gadu? -Tava veiksmīgā diena, vectētiņ.
Dilan, jūs esat skaista un asprātīga,
turklāt tik gudra, ka jūtos vēl stulbāks, nekā parasti.
-Bet šodien bija laba diena. -Varat neteikt.
Nē, nē, es tikai saku,
ka varam pastāvēt šeit un parunāt.
Man nepatīk runāt ar vīrieti, kurš tikko man atteica.
Es jums neatteicu.
Vienkārši man ir neērti.
Ne jau par jums, par sevi.
Nu tāds es esmu gandrīz vienmēr.
Varbūt mēs varētu iedzert?
Jā? Un tad...
-Redzēsim, kas būs tālāk? -Labi.
Vai nāksit iekšā, lai iedzertu?
Droši vien nevajadzētu.
Ko? Sasodīts. Jūs man atteicāt jau otro reizi.
-Kālab jūs to darāt? -Es nezinu.
Es nezinu, kāpēc daru daudz ko.
-Arlabvakaru. -Nē. Dilana, pagaidiet.
Dilana. Dilana.
-Nu slēdzies. -Jā, atslēga.
-Saliektās atslēgas lāsts. -Nu slēdzies taču.
Pamēģiniet ne tik satrakoti.
-Lūdzu, ejiet. -Nē, nē, nē.
Es nebūtu džentlmenis, ja nepagaidītu, kamēr jūs...
Nu labi.
Arlabvakaru.
LADLOVAS VILKI
Varbūt tevi tiešām aizvest?
-Nē, nē. Es pati. -Labi.
Kāpēc tev jāiet pie zobārsta?
Jo savainoju roku.
-Tas ir joks. -Nomierinies. Vēlāk piebraukšu.
-Labi. Iestumšu lielo meiteni. -Jā. Uz redzi.
-Skatu uz apvārsni. -Sapratu.
Sveiks, priekšniek.
Greg. Dzirdēju, ka esi pilsētiņā.
Iesim.
Uzliec uz paliktņa, labi?
Kā noprotu, tu esi pirmais krievu literatūras profesors,
kurš saņem Volesa stipendiju.
-Jā, man rūp mana stipendija. -Nē. Nevienam nerūp.
Mani draugi bieži par to runā.
-Nosauc vienu. -Tu manus draugus nepazīsti.
-Nosauc vismaz vienu. -Kevins.
Saderam uz miljons dolāriem, ka tu nezini Kevina uzvārdu.
Paklau, Greg, es zinu, kāpēc tu atnāci.
-Tev patīk Čehovs, ja? -Es kļūdījos.
-Jā, man patīk Čehovs. -Tev nav tas pirmais Čehova izdevums,
-ar kuru tā lepojies? -Tolstoja.
Pirmais Ļeva Tolstoja "Kara un miera" izdevums.
Jā, es ar to lepojos. Viens no labākajiem literārajiem darbiem,
-ko radījis cilvēks. -Kāpēc tu krāp manu meitu?
Šķiet, ka gribi mīlēties ar to grāmatu.
Tu varētu izteikties skaidrāk?
Nē, jo es iedomājos, ka tev patika Čehovs.
No rīta izpētīju rakstus par viņu, gatavojoties šai sarunai.
-Izliecies, ka esmu Čehova fans. -Labi, klausies.
Ja tev tik ļoti patīk Čehovs, tad tu laikam zini, ka viņš teicis:
"Nevienu nedrīkst pazemot." Es par to bieži domāju.
Kā tu varēji domāt par to, ko izlasīji tikai šorīt?
-Tu esi detektīvs? -Nu...
Mans Dievs, tev jākļūst vīrišķīgākam.
Keitija tika pazemota, un, manuprāt, tu esi viņai parādā.
Es mīlu viņu.
Jā. Es mīlu viņu.
Tad kāpēc tu tā rīkojies?
Es...
Vienkārši apmaldījos.
Mēs nesapratāmies, atsvešinājāmies, un es paklupu.
Tad uzradās Sanija, un...
Es negribu neko dzirdēt par Saniju.
Esmu gatavs uzņemties vainu par notikušo starp mani un Keitiju.
-Nu īsts varonis. -Paldies.
Arī tavs draugs Kevins nav īsts.
Mums ar Keitiju abiem ir, ko uzlabot,
un es vēlos, lai tas notiktu, Greg,
jo viņa ir svarīgākā, kas man jebkad ir bijis.
Taču es netiku ar to galā, saproti?
Jā. Tu netiki galā.
-Vai viņa ņems mani atpakaļ? -Es neņemtu.
Taču, ja vēlies to noskaidrot, tev jākļūst vīrišķīgākam.
-Tu trāpīji naglai uz galvas. -Man nevajag tavu uzslavu.
-Labi. -Bet paldies.
Bobijs Ors.
-Iedzimtais no Kičeneras, Ontārio. -Vai nav vienalga?
Neticami, ka tu runāji ar Ārčiju.
Man šķita, ka tev tas patiks.
Viņš grib tikties ar mani rīt.
Viņš saka, ka atradis "ceļu atpakaļ".
-Nu tas ir labi, jā. -Kāpēc?
Jo viņš pārtrauca kniebties ar to skuķi?
Tāpēc man jāskrien mājās un jārauj sev nost drēbes?
Es šaubos, vai tā ir doma par ceļu atpakaļ.
Jā, tu esi nikna. Man ir jautājums.
Tu viņu vēl mīli?
Velns.
Es tev neesmu stāstījis, kāpēc šķīros no tavas mammas.
Viņa tevi krāpa.
Labi. Tātad tu zini.
Nē.
Visvairāk es nožēloju to, ka necīnījos par viņu.
Ja tu viņu mīli, neesi tāda gļēvule, kāds biju es.
Ja teikšu, ka došos tikties ar viņu,
tu pārstāsi man likt darīt to, ko es nevēlos?
Apsolu.
-Centies būt laipna. -Kungs Jēzu.
Tu grasies teikt viņam to, kas viņam šķiet briesmīgs,
-un viņš to ir pelnījis. -Jā.
Bet ir konkrētas lietas, ko vairs nevar mainīt, mīļā.
Zinu no pieredzes.
Tas arī viss. Ej tikties ar viņu.
Centies būt laipna, tas arī viss.
Labi, es došos.
Es tevi mīlu.
Es iegriezīšos rīt pēc tam, kad atvadīšos no Volta.
Tēt.
Tu negribi uzkavēties?
Vienmēr.
Jā, es gribu.
Labi.
15 minūtes 85 grādos. Vismaz trīsreiz nedēļā.
Uzlabo metabolismu, attīra no toksīniem,
un klīniski pierādīts, ka tas samazina demences risku par 53 procentiem.
Vai neesi veiksminieks? Spalvas tev aiztur visu karstumu.
Jā, man veicies.
Neesmu apmierināts, ka noraidīji manu darba piedāvājumu.
-Piedod. 15 minūtes jau pagāja? -90 sekundes, Greg.
Tev patiks kontrasts, kad ienirsi aukstā ūdenī.
Nespēju vien sagaidīt.
Esmu priecīgs, ka uzlabojās attiecības starp Ārčiju un Keitiju.
Būtu žēl viņu atlaist.
-Atvaino? -Šī drāma aizgājusi pārāk tālu.
Nācās kādu izvēlēties.
Viņam ir pastāvīgs amats un Volesa stipendija.
Kam tas rūp?
-Tu esi bijis precējies, Volt? -Šobrīd esmu precējies.
Ar Džodiju. Viņai patīk ceļot, man ne.
Divus mēnešus esam kopā, divus mēnešus šķirti, tad atkārtojam.
Viņa atgriezīsies pēc dažām nedēļām.
Nespēju sagaidīt.
Šķiet, ka tev ir laimīga laulība.
Tā ir, Greg.
Jā. Tev veicas.
Kad tava sirds salauzta, tad...
Tas ir...
Lai paliek. Neņem galvā.
Kā tu to domā? Trešais punkts: "Pirts domāta nopietnām sarunām."
-To izgatavojis profesionālis. -Es to izgatavoju darbnīcā.
-Skaisti. -Jā.
Kad tev lauzta sirds,
tas līdzinās šāvienam sejā.
Nav nozīmes, ka pagājuši 5 gadi.
Tu vienkārši...
Tu saproti, ka atgriezties nebūs iespējams, saproti?
Nevaru to pieļaut ar Keitiju.
Nu labi.
-Keitij. -Es neapsēdīšos,
jo nezinu, kur jums bija sekss, tāpēc labāk pasoļošu.
-Labi, bet patiesībā... -Es gribēju sākumā teikt...
-Nē, apsēdies. -Ja es varētu...
Es ļoti cenšos nezaudēt savaldību.
Nepārtrauc mani, tas nepalīdz. Lūdzu, apsēdies un paklusē.
Diemžēl es gribēju teikt, ka sākt vajadzētu tev,
taču tu nevarēsi pateikt neko, kas palīdzētu man saprast,
kā tu varēji to man nodarīt.
Tu pat necenties paskaidrot.
-Tu to nopietni? -Es cenšos...
Tagad es saprotu, kā tās sievietes no "Dateline"
var noindēt savus vīrus.
Jo man bija doma nogalināt tevi.
Nav prātīgi to izteikt skaļi, ja nu gadījumā notiek kas savāds,
un tiešām nomirsi, jo tad bārā kāds var pateikt:
"Es dzirdēju, kā viņa teica, ka nogalinās savu vīru."
Mēs neesam bārā, tāpēc jūtos droši. Es varu tevi noslepkavot.
Dievs žēlīgais.
Taču tētis man teica, lai esmu laipna.
Tikai nezinu, kā to panākt.
Es tevi mīlu.
Un domāju, ka tiksim tam cauri.
Nu labi.
Tagad vari runāt.
Nav svarīgi, ko teiksi. Tikai saki kaut ko.
Viņa negāja pie zobārsta.
Tam nav nozīmes. Tā varēja būt muļķīga piezīme.
Sanija teica, ka ies pie zobārsta,
-bet aizgāja pie dakteriem. -Zobārsti ir dakteri.
Viņa ir stāvoklī.
To es tikai... tikko uzzināju.
Es mīlu tevi, Keitij.
Es gribēju lūgties, lai tu ņem mani atpakaļ.
Sagatavoju runu, kur izskaidroju visu, bet es netaisnojos.
-Es joprojām varu teikt... -Vācies prom.
Labi.
-Bet šī ir mana māja. -Ej prom. Lūdzu, ej prom.
Es tiešām tevi mīlu, Keitij.
-Ej ieskrieties. -Cik ilgi tu šeit paliksi?
-Vācies prom. -Labi.
-Vai tev patīk kontrasts? -Nē!
-Tu aktivizē brūnos taukus. -Brūnie tauki nav īsti.
-Tu to nesaki nopietni. -Saku.
Pabeigsi, kad ienirsi uz 5 sekundēm.
Man nepatīk. Man nepatīk.
"KARŠ UN MIERS"
Velns.
Nē, nē, nē.
Ak vai... Nē.
Beta, tu man teici, ka nevajag apciemot Keitiju,
bet es apciemoju, un priecājos.
Un man ir ļoti auksti.
Piezvani, kad varēsi. Atā.
Ak vai...
-Kāpēc tu liki man runāt ar viņu? -Sveiki, ļaudis.
-Nu nē. Atkal viņš. -Visu rītu biju pie tevis.
Kundze. Mineta vīrs.
Sveiks.
Jūs gadījumā nezināt, kāpēc izcēlās ugunsgrēks?
Nē. Viņa visu rītu bija pie manis.
Nē, nebiju.
-Nopietni? -Un uzreiz pretējas liecības.
Varbūt abi palieciet šeit? Aiziešu pēc pildspalvas.
Nekur neejiet.
Kur mana pildspalva?
-Kurš ņēma manu pildspalvu? -Kā lai es to zinu?
Mūc!
Subtitrus tulkoja: Ansis Caune