Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Doamnelor, domnilor,
uitați-vă la soțul dv. și la mine!
Uitați-vă la el! Apoi, la mine.
Nu. Nu e ca mine.
Dar vom rezolva.
Visați la un bărbat aventuros? Nicio problemă!
Viața poate fi plină de surprize.
Vreți un tip dur, dar sensibil, care vă calcă rochiile de seară
și pregătește cina la lumina lumânărilor?
E posibil.
Vreți un bărbat care face față oricărui pericol?
Scuze, cred că e un șarpe.
Un bărbat
care vă va duce la capătul Pământului?
Până la cel mai îndepărtat loc din lumea asta mare.
Dacă visați la autenticitate, farmec și romantism,
ancorate în puterea sa interioară,
nu mai așteptați, dnelor!
Oferiți-i…
Iubitul francez.
Iubiți iubirea!
Și tăiați!
- Tăiați! Mulțumesc. - Arată grozav.
- Să ne mutăm! - Am reușit.
A fost grozav.
Am terminat. Mersi. Cred că e bine.
- E bine? - Da, e perfect.
Grozav! Mersi.
- Să trecem la produs! - Bine.
- Promovarea! - Atenție la șine!
Împachetează dolia!
- Aproape am terminat! - Recuzita, vă rog!
A fost fantastic, Abel!
- Clienților le place. - O porcărie!
Nici vorbă! Ai fost uimitor. Serios!
- Sexy! - De ce am fost de acord?
Câștigi o avere în două zile!
Sunt actor, nu vânzător de deodorante!
- Miroase frumos. În plus, e organic. - Puți, amice!
Parcă ești la liceu și te dai la Caroline. Mai știi?
M-am făcut de râs! Să nu se repete!
Știu ce e bine, scumpule.
Un film bun, nu o reclamă de rahat!
Toate vedetele fac asta! DiCaprio, într-un Fiat jalnic!
George Clooney vinde cafea.
Pot promova parfum, dar Dior sau Chanel.
- Ca Brad Pitt sau Louis Latour. - Nu iar! Lasă comparațiile! E ridicol.
- Nimănui nu-i pasă. - Zău?
Și premiile César?
Nimeni nu știe de el.
- Toată lumea știe! - Prostii!
Doar în Paris! Mergi în Charente sau Corrèze și convinge-te!
Latour s-a născut în Corrèze.
Medicamentele!
- Poftim! - Mersi.
- Câte ia pe zi? - Prea multe.
DUPĂ SERIALUL VERY IMPORTANT PERSON
Uite! E Zak Said, tipul din serialul TV.
Îl ador!
- Ăla nu e Abel Camara? - Ba da! Fă o poză!
Ce faci, Abel?
- A fost atât de aproape de mine! - E o nebunie!
Bună ziua! Cu ce vă servesc?
Cu un whisky.
Yamazaki.
Bine. Imediat.
Un Yamazaki, te rog!
SEX, DROGURI, ALCOOL… ABEL CAMARA ÎȘI ÎNFRUNTĂ DEMONII
De fapt, doar o cafea. Ce faci?
Scuze! Nimic. V-o aduc imediat.
Mă filmezi?
Nici vorbă.
Ba mă filmezi!
Cui îi trimiți clipul? Cărei reviste? Nu ți-e rușine?
Cum e lumina? Sunt destul de trist sau vrei mai mult?
- Exagerați. - Spune-mi!
- E vreo problemă, Abel? - Da.
Nu mă pot relaxa nici cinci minute fără ca angajații tăi să mă păzească.
Uită-te la mine! Nu mai vin aici. E clar? Niciodată!
- Ce ai făcut? - Nimic! S-a supărat degeaba.
E complet paranoic!
Nu vă descărcați pe alții! Cereți ajutor!
- Sunt bine. - Știi cine e el?
Da, știu. Și ce? N-o să mă ploconesc.
Îmi pare rău, Abel.
E nouă și cred că e la ciclu.
- Poftim? - E simplu. Clientul e stăpânul nostru!
Mai ales Abel.
De ce „mai ales”?
- Nu înțelegi. - Ba înțeleg bine. Plec.
- Bine. Afară! - Să-mi bag!
„La ciclu”?
Zău așa! Ce sensibili suntem!
- E interzis. - Uitați! Băutura dv.!
Scuze! Am alunecat.
Mă scuzați. Pot să trec? Mersi.
Bine. Pleacă! Afară! Ești concediată!
Ce păcat! Pe curând, porci sexiști!
Nu trebuia s-o concediezi.
Așteaptă!
Îmi pare foarte rău. Întoarce-te cu mine! Mă ocup eu.
Lasă! Nu vreau să lucrez pentru nenorocitul ăla.
Lasă-mă să mă revanșez!
Cu cât te plătește?
Glumiți? Încetați! E jenant.
Ce pot face atunci? Spune-mi!
Te pot duce acasă?
Nu. E ciudat. Nu vă cunosc.
Știi cine sunt. Nu te teme!
Hai! Te duc acasă. Lasă-mă să te duc acasă! Ar fi plăcerea mea.
Nu înseamnă nu! Ne-am săturat. Am îndurat asta de ani buni!
Dnă, evident, îmi cer scuze.
- N-o hărțuiesc. - Mă rog!
Repet. Îmi pare rău.
- În 26 de minute. - Te conduc.
- Măcar atât să fac! - Bine. Să mergem!
Poftim!
Unele nu se schimbă niciodată.
- Veniți? - Femeile se descurcă!
La revedere, doamnă!
SINGUR ÎN SPAȚIU
Cum te cheamă?
Marion!
Frumos magnet pentru femei!
Anii '60. Foarte frumos!
1966.
Eu sunt Abel.
Ce e amuzant?
Te enervezi ușor.
Ești paranoic.
E a doua oară. O să mă simt jignit.
De ce te temi? De cine te temi? De oameni?
Mi-e frică să nu fiu trădat de oameni. E altceva.
- Atunci, ești plictisitor. - Nu.
Sunt paranoic.
E acolo.
Mersi.
Ne-am împăcat?
Putem fi prieteni?
Păi… nu.
Dar mulțumesc. Pa!
Cum adică „nu”?
Manon!
- Sunt Marion. - Scuze.
Pot să-ți mai cer ceva?
Nu.
Pot să intru o clipă? Nu pot merge așa la întâlnire.
Tu chiar n-ai limite!
Nu uita că tu m-ai stropit!
Corect.
Bine. Hai!
Opt etaje, fără lift. E o răzbunare?
Fir-ar! Nu! Nu asta, te rog!
- Gata! - Ți-e frică de câini?
Nu, dar aș prefera să stea închis.
- Bine. - Ia-l!
- E foarte aproape. - Hai!
Mersi.
- Așa! Pa! - Haide!
Ce loc frumos!
Rămâi aici, da?
Vin. Mă întorc imediat.
Simte-te ca acasă!
Da, mersi. Ai o scrumieră?
- Vrei și o cafea? - Mi-ar plăcea.
Fumez doar ocazional.
Nu mă droghez.
Nu crede ce se spune!
Nu mi-e prea bine acum.
Fă ce vrei! Nu-mi pasă.
Și mă stresează un show TV.
Promovez un film.
Trebuie să fiu amuzant și să zâmbesc.
- Poftim! - Bine.
N-am atâta energie.
Sigur vor întreba de iubita mea.
De ce?
M-a părăsit acum două luni. Toți vorbesc despre asta.
Acum, paparazzii nu mă lasă în pace.
Se țin ca râia după mine.
Mi-e greu să spun asta.
Îmi pare rău.
Am aflat că mă înșală după o alertă Google.
- Eu și restul lumii. - Ce dur!
Da. E dur.
Nici eu nu sunt în extaz. Divorțez.
M-a părăsit pentru cea mai bună prietenă.
- Trădare dublă. - Da.
Avem un restaurant. Nu mă pot apropia de el.
Ticălosul!
La concursul rataților, câștig eu.
Da, ai șanse mari.
- Și câinele e de acord. - O cheamă Claudine.
Ce e?
Claudine? Nu-i poți spune Claudine!
E un nume frumos.
E drăguț, dar pentru chestii micuțe.
Claudine!
Ești nebună!
Stai așa…
Dezbracă-te!
Nu asta am vrut să spun!
Ai venit pentru pata aia.
Da! Așa e.
Mă poți ajuta.
Da. Tu nu poți face nimic singur, nu?
Ba pot, dar e greu.
Da. Mai ales când ești drogat.
Vezi? E greu.
Poftim! Gata!
Futu-i!
- Ai ochi frumoși, știi? - Știu.
Știu.
Am ales să renunț la cariera de model.
Pe bune.
Nu ești ca toate celelalte.
- Ești chiar… - Drăguță pentru o fată urâtă.
Scuze! Da. Poți să dai cămașa jos?
Fir-ar! Stai așa!
Futu-i! E agenta mea. Am întârziat. O să mă omoare.
- Taci! - Bine.
- Ce faci, Cam? - Ce naiba, Abel? Așteptăm.
Da, sunt pe drum. Totul e-n regulă. Nu vă faceți griji!
Sigur. Vezi că te urmăresc! Știu că nu te miști.
Da. Bine.
Da? Dar ce faci?
Da, de fapt… Meditez.
Meditezi la periferie? Glumești?
- Păi… - Cu un dealer?
Nu e deloc așa! Am găsit locul perfect pentru meditație.
Vin acum.
Gata! Pleacă acum!
- Promite! - Bine. Pa!
Fiindcă sunt…
Ar fi bine să plec.
Așa ar trebui.
- Pa! - Pa!
Ce-a fost asta?
Hopa! Am alunecat.
Nu vrei?
Ba da.
- Marion, deschide! - Fir-ar! E Antoine.
Cine e Antoine?
Soțul meu. Fostul meu soț! Înțelegi! Haide!
- Deschide! - E polițist?
- E nebun. - Ascunde-te!
- De ce? - Nu complica totul!
Ești acolo. Deschide!
Bate ca un nebun.
- Haide! Aici! - Eu sunt. Deschide!
- Câinele! - Nu…
- Nu pot. Bagă-mă acolo! - Nu pot!
- Ești acolo. - Te rog!
- E prietenoasă. Intră! Șezi! - Te rog!
Pe bune? Ce pune la cale?
Da. Dormeai?
- Nu. De ce? - Arăți groaznic.
- Ce cauți aici? - Pute. Ce faci?
Nimic.
- Nu mă mir. - Stau jos, da?
N-ai plătit chiria de mult.
Profitul de la restaurant nu ajunge?
Asta vom discuta cu avocații. Unde e Claudine?
- De ce? - Weekendul ăsta mergem la plajă.
- E mai bine decât să stea închisă aici. - Rahat!
Nu, prefer s-o păstrez.
- Ca să nu fii singură? - Eram singură cu tine, Antoine.
Iei medicamente cumva?
Ai fumat. De asta pute. Rău ai mai ajuns!
Lasă-mă în pace! M-am săturat.
N-o să găsești niciodată un bărbat. Niciunul n-ar…
- Cine-i ăsta? - Nu ne prezinți, scumpo?
- Cine e nemernicul ăsta? - Sunteți…
Abel Camara, da. Tu cine ești?
Apartamentul ăsta e al meu. Ce faceți în casa mea?
Ce e?
Pute ceva.
- Nu simți mirosul? - Ce?
E respirația lui.
- Da? - Gura ta.
Ce naiba?
Nu poți să apari așa.
Și fii politicos! Nu e-n regulă.
Te asortezi cu holul. Din anii '70.
Învechit. Și părul tău pare subțiat.
Ai grijă la frunte. E prea mare.
Fă-ți breton! Ai fruntea cât casa. E ca o autostradă.
- Ți se pare amuzant? - Da, e.
- N-ai nimic de spus? - Ce să spună?
- Deranjezi. - Da?
Mergi și spală-te pe dinți! Las-o în pace!
- Ce naiba? - Minunat!
- Pa, Autostradă! - Asta e…
Pe curând!
Ce psihopat râde așa de tine?
- Nu trebuia să fac asta? - Ba da. A fost perfect.
Unde e curajul ăla de la bar?
Știu. Nu pot când sunt cu e el.
Fir-ar! Mai bine plec. Scuze, chiar trebuie să plec.
Pe curând!
Încetează! Știi că nu ne vom mai vedea.
Da. E puțin probabil.
- Dar a fost distractiv. - Da.
- Pa! - Pa!
Ai dispărut ca măgarul în ceață.
Unde ai fost? Cum o cheamă? O cunosc?
Haide! E prea târziu pentru înregistrare.
- Va fi în direct. - Bine.
Și trebuie să te schimbi.
Mătușă Marion!
Jade!
- Ce faci, scumpo? - Bine.
Mami! A venit mătușa Marion!
- A venit mătușa! Bună, scumpo! - Ce mai faci?
- Bună! - Arăți minunat!
Nu. Arăt ca naiba. Antoine a observat imediat.
- Ți-am făcut tajine. - Minunat!
Mulțumesc.
V-ați văzut? Noi am vorbit altceva. Ești nașpa!
A apărut din senin. E extenuant.
Te înșală, te lasă, iar acum te spionează?
E hărțuire! Te va ajuta la divorț. E bine. Îmi place.
Uite ce am cumpărat, mamă!
- E superbă! - E pentru Jade?
Ești invidioasă? Ți-o dau la întâlnire.
- N-am întâlnire. - Dar vei avea.
Pablo și Raphaël, stagiarul meu tinerel, au numărul tău.
- Nu! - Și Romain. Un tip de treabă.
„Tip de treabă”? Mai bine mor.
- Ai o poză cu Romain? - Bună, tată!
Bună! Ce faci?
- …serialul Zak Said… - Ce faci, tată?
- Fiecare film e de top. - Sunt bine.
Te uiți la asta acum, nu?
După Spionul înviat și Arest pe Riviera,
ne va vorbi despre Singur în spațiu.
Încă o bijuterie.
- Da! - Vom discuta despre carieră.
Și despre eșecurile lui.
Și despre poznele care umplu rubricile de bârfe.
E unic și îl iubim. Aplauze pentru Abel Camara!
- Mă bucur că ai venit, Abel. - Mulțumesc.
- A trecut mult. - Da.
- Ești o apariție rară în presă. - Cam așa.
Bine, o să întreb așa. Zak e bine, dar tu ce faci?
Sunt bine. Am trecut printr-o perioadă grea.
- Dar s-a terminat… - I-aș trage-o.
Poftim? Vorbești serios?
- I-ai trage-o și tu. Zău! - Nici vorbă!
N-aș face așa ceva. Ce naiba?
Nu înțeleg toată tevatura asta.
- Nu! Nu-l opri! - Nu!
Mulțumesc! Nu știu ce vedeți la el.
- E ridicol. - E irezistibil.
- Irezistibil? Nu înțeleg. - Da!
Sigur ți-ai trage-o cu o vedetă, dacă te-aș lăsa, nu?
Nu știu. Păi…
Îmi place Marilyn.
- E moartă, scumpule. Te iubesc, prostule! - Când era în viață!
Am adorat filmul.
Abel, ți-am pregătit o surpriză.
Super! Adoră surprizele.
Nu-mi place asta.
Am întâlnit pe cineva cunoscut ție la un show, azi, după-amiază.
Puneți clipul și vorbim după aia!
- Léna, aici! - Léna, arăți incredibil.
Abel Camara vine la noi astă-seară. Ai ceva să-i spui?
Nu vreau să vorbesc despre Abel.
De-aș avea un sfat, cu toată afecțiunea pe care i-o port,
i-aș zice să-și vadă de viață.
- Mulțumesc, Léna! - Louis!
- Louis, te rog! - Dle Latour, aici, vă rog!
- Aici! E perfect. - Aici!
Sigur știai.
Da.
Ai vrea să-i răspunzi?
Nu, dar…
Vă spun un secret.
Am aproape 40 de ani.
Așa, Abel! Frumos și cu grijă, scumpule!
Era complicat cu Léna.
Am încheiat relația cu ea.
Și e foarte bine așa.
De ce zâmbești așa, Abel?
Nu zâmbesc.
- Ba da! - Ba nu.
Ne ascunzi ceva.
- N-am nimic de ascuns. - Vrem să știm totul.
Da!
Spune-ne, Abel!
Bine, vă spun.
Și eu am cunoscut pe cineva.
Frumos!
- O actriță? - Nu.
E tare!
Da, știam că și-o trage.
- Nu vezi că inventează? - Spune-ne!
E o necunoscută misterioasă. Va fi invidiată de mulți.
Când o putem cunoaște?
Nu încă. Am spus deja prea multe. Ajunge.
Un lucru e sigur…
Sunt îndrăgostit. Poftim!
- Minunat! Bravo! - Ce idiot! De ce am spus asta?
Poftim? Glumești? Ai făcut furori. Toți vor să știe cine e.
De ce fac asta? Mă urăsc!
Încetează! E genial! O să mă gândesc și o să găsesc pe cineva.
- N-o să mă prefac! - Americanii fac asta.
Vom plăti o fată. Va fi ușor!
Verișoara mea din Limoges!
- Sabrina? - Da!
- Ești nebun! - Oricine!
Cui îi pasă? Găsim o profesoară, o cosmeticiană…
Sabrina e cosmeticiană!
Nu contează fata, ci povestea.
O fată nouă de la agenție ar fi grozavă. Adeline Blaz.
Blaz! Așa o cheamă?
- Nu mă culc cu oricine. - Nu erai selectiv.
Nu trebuie să i-o tragi.
Vă afișați puțin. Nu vor mai vorbi despre Léna.
E o nebunie. Nu vreau o iubită falsă.
Atunci, găsește o tipă falită! Ai ajuta-o. Câștigați amândoi.
- Da. - Așa mai merge…
Nu zic de dragul Sabrinei.
Incredibil!
- Grozav! Mă ocup eu. - Stați așa!
Cred că am o idee.
Poftim? Unde mergi?
Nu mai suport! Ce faceți?
Calmați-vă!
Dă Doamne să fie părinții!
- Surpriză! - Ce cauți aici?
Te deranjez.
E ziua nepoatei mele.
Au trecut trei ore. Mă doare capul.
Fir-ar! Nu e un moment bun.
Nu prea. Scuze.
Voiam să te rog ceva, dar n-aveam numărul tău, doar adresa.
Nu mai suport. Terminați cu baloanele!
O s-o iau razna!
Te pot ajuta.
Poți calma zece copii turbați?
Sigur.
Haideți!
Și voi!
Și întoarceți-vă!
Să facem așa! Haideți!
Faceți ca mine, da? Scoateți fundul afară!
Haideți! Scuturați-l!
Nu faceți fața asta! Se distrează de minune.
Așteptați!
- Ai angajat pe cineva? - E…
Mâinile așa!
- Ciudat! Seamănă cu actorul. - Nu seamănă. Mi-e prieten.
- Așa! - Prieten?
Faceți așa!
- Prietenul tău dansează super! - Cât costă?
Nimic. S-a oferit să ajute.
Uitați ce bun e cu Jade! Ce drăguț e!
Da.
E așa de drăguț!
Și din nou!
Bine. Abel!
Super! Continuați, copii! Continuați!
- Dumnezeule! - Da, chiar el e.
- Bună! - Bună!
Bună, sunt Estelle. Sora mai mică a lui Marion.
- Sora mea și Cédric, soțul. - Salut!
- Ești bine? - Da! Sunt bine.
- Sunteți părinții lui Jade? E grozavă. - Da.
- Da, e tare. - Fetița mea!
E o fată super.
Bine, nu cred că ei au mai cunoscut vreo vedetă, deci…
Ba da! Pe François Hollande, în Tulle.
Tare!
- Ce să spun! - Era președinte.
- Sună. Vrei să…? - Deschid eu.
- Nu plecați! - Sigur.
Alo! Vrei să te calmezi?
- Bună! - Bună!
- Intrați! - Abel Camara?
Puteai să mă avertizezi! M-aș fi dus la salon.
La salon?
De ce? Arăți minunat așa cum ești.
Nu plănuiam să vină iar.
„Iar”? Ce am ratat?
I-o tragi lui Abel Camara și nu mi-ai zis?
Ce sexy e!
- Sunt și eu aici! - Haide!
Ești nebună. Nu mi-am tras-o cu nimeni. E doar deprimat.
- Da? - Era singur și avea nevoie să vorbească.
Nu, are nevoie de sex.
Alo! Sunt încă aici!
Ești atât de jenantă! Oricum, nu mă interesează.
- Glumești? - Nu!
Sincer, Estelle, am alte priorități.
- N-am nevoie de aventuri nasoale cu… - Exact!
Cu o ciudățenie de la circ!
Nu mai spune!
Sunt mândră de tine.
Măiculiță!
Nu știu cum ai suportat. Trebuie să ai răbdarea unui sfânt.
Când oamenii sunt drăguți, e bine. Dacă-s enervanți, mă prefac.
Eu sunt prea sinceră.
Nu pot să mint. Se vede imediat.
Fir-ar!
Tai un castravete pentru salată?
Nu știu cum se taie.
Nu fi prostuț!
Pot încerca, dar nu garantez nimic.
- E o omletă pe cinste! - Ce faci acolo?
Ăla e dovlecel.
Ăsta e castravete.
Mi-ai întins o cursă! Uită-te la ei!
Sunt frați! Sunt la fel! M-ai păcălit.
Îi pui unul lângă altul.
- Ești ridicol. - Mulțumesc.
- Ce e? - E foarte bună.
Termină! E doar o omletă.
E nemaipomenită!
Dacă o să-mi iau restaurantul, o să am „Omleta Deliciu-Abel” în meniu.
De ce te-ai întors?
Ce voiai să mă rogi?
Nu-ți face griji! Nu e important.
Ce-a fost asta?
Ce?
Privirea aia. Nu e permisă.
De ce?
- Joci teatru. - Ba nu!
Se vede. Ieri, azi, acum.
De ce faci asta?
Mă bucur.
- Nu m-am mai bucurat de mult. - Stai! Se întâmplă ceva.
De ce un tip care e atât de râvnit
îmi face ochi dulci în bucătăria mea?
Stai! Ce e mai ciudat?
Că vreau să te revăd sau că mă întrebi de ce?
Sincer, ambele.
Tare! Suntem doar doi ciudați.
Oare tipul ciudat o poate invita pe fata ciudată la cină?
Sau la un pahar?
Scuze, dar nu cred că e o idee bună.
Am destule probleme în viața mea.
Zău?
- Nu credeam că sunt o problemă. - Nu, scuze…
N-am vrut să spun asta. Știi ce vreau să zic.
Nu-i nimic. Dacă nu te interesează, n-am ce face.
Asta e. Nu e mare lucru.
Fir-ar să fie!
În fine…
Ai grijă! Mersi pentru omletă!
Stai așa! Ești supărat pe mine?
Nu. Deloc. Înțeleg.
Pe curând!
Pa!
Poftim? Vorbești serios?
Și-a gravat numărul pe un dovlecel. Nu vezi nimic sexy?
Ești o cauză pierdută.
E mai puțin lăudăros decât credeam.
E chiar simpatic.
Da, sigur.
Și l-ai respins.
Ce nebună ești!
Zău așa! Cum am arăta împreună? Ar fi ridicol!
Nu văd de ce.
El e star! Eu sunt o fată normală.
Nimeni n-ar crede. N-ar funcționa!
Ba da.
Nu-ți cere nimeni să-l iei de bărbat.
În sfârșit, se întâmplă ceva mișto! Bucură-te, fată!
Dacă mă gândesc, m-am simțit grozav cu el.
Da.
Atât de improbabil! Aproape ireal, știi?
Revenim la realitate. Vine nemernicul tău de soț.
Bună!
Bună! Poftim! Lesă, crochete.
- Bine. Vreau să vorbim. - N-am timp.
Am lecția de șofat și sunt cu Estelle, vezi?
- Nu pot așa. Ea e avocata ta. - Atunci, taci!
Mereu încântătoare!
Nu poți plăti chiria, dar îți permiți lecții?
- M-au ajutat ai mei. - Nu noul iubit?
Ce iubit?
Nu te prosti! Tu nu apari, dar știu clădirea aia.
CAMARA ÎNDRĂGOSTIT?
Ce naiba e asta?
Știi că el s-a culcat cu tot Parisul? Mă dezguști!
Am notat tot ce spui, Antoine.
- N-a fost nimic. - Tipul gol din casă e doar un prieten?
Voia să pară altfel. Așa e el. Îi place să se prostească.
Sincer, e ridicol.
Cum l-ai cunoscut? De cât timp? Răspunde-mi înainte să înnebunesc!
Amenințări. Notate.
Nu te supăra, dar noi ne-am despărțit. Pot să fac ce vreau!
Bravo, surioară!
Dacă nu plătești până mâine, pleci din apartament.
E clar? Bine. Pa!
Pa!
Ce fermecător!
Doar divorțat e gelos.
Hai, scumpo!
Am avut dreptate. Tu și Abel sunteți credibili. Uite!
E clădirea ta. Acolo locuiești tu.
„Și-a găsit, în sfârșit, iubirea?” Ce nebunie!
E o aberație.
E incredibil!
Da, un bărbat sensibil, iubitor și fidel, care visează să aibă o familie.
Așa. Le place!
O să-i spun toate astea și te sun înapoi. Pa!
Ce e?
Vor să continuăm campania.
- Nu! Am zis că terminăm. - Știu, dar au văzut show-ul.
Au adorat povestea ta despre noua iubită misterioasă.
- Insistă. - Nu-mi pasă.
Îți vor tripla onorariul.
Îl triplează?
Da, îl triplează.
Și asta?
Ai găsit pe cineva?
E dispusă să joace rolul?
Da. Totul e-n regulă.
Totul e bine. Doar că…
Sunt câteva detalii de rezolvat.
- Dar o să se rezolve. - N-ai găsit pe nimeni?
- Ba da. - Am o soluție.
Ce soluție?
Adeline Blaz. Sunteți aici.
O aduc eu și vedem cum va funcționa.
N-am timp să cunosc pe nimeni.
Da? Rezolvă mizeria asta! Am întâlniri. N-am timp.
- O să vezi. E o dulceață. - Nu vreau o dulceață!
Bună ziua!
Pot să intru?
Da, sigur! Te rog.
- Așază-te! - Mulțumesc. Bună!
Deci, Adeline, el e Abel.
- Încântată! - Și eu.
Abel, o cunoști deja.
A fost grozavă în Inima e tristă la festivalul de la Avignon.
Ești drăguță.
Super! Tu ai fost cea tristă?
Eu am fost inima, de fapt.
Înțeleg.
A fost distractiv. Eram acoperită de fripturi.
Nu asta e ideea. Adeline știe de ce e aici.
Ar trebui să mergeți ca să beți ceva și ca să vă cunoașteți!
Mi-ar plăcea.
Dar Abel nu poate, din păcate.
Nu. E-n regulă.
- Am anulat totul. - N-aveai întâlniri?
Nu. Sunt complet liber.
Bine, atunci.
E perfect să ne cunoaștem la un pahar.
- Categoric. - Da.
Slujba asta ar fi perfectă.
Aș avea ore fixe, fără contract.
Apoi… Nu știu. Am putea chiar să dormim împreună, dacă vrei.
Nu asta e ideea. Să nu ne complicăm!
Sigur! Păcat!
Atunci, să fie doar chimie.
Da.
- Ești Gemeni, nu? - Nu, Taur.
Zău? Taur?
- Da. - Eu sunt Pești.
Pământ și apă, compatibilitate sexuală uimitoare!
Bună, scumpo!
Ce faci aici, dragă?
- Mă întâlnesc cu prietenii. Nebunie, nu? - Uimitor!
Cum merge?
- Păi… - Încântată! Eu sunt Rose.
Încântat! Abel.
Știu.
Aveți planuri diseară?
- Nu ne-am gândit încă. - Producătorul Séclier dă petrecere.
Știu. Va fi uimitor, dar las-o baltă! Nu sunt invitată.
Nici eu.
Ce păcat!
- Eu sunt invitat. - Poftim? Nu se poate!
Sunt mereu invitat.
Deci? Mă alegi pe mine?
Termină cu castingul!
- Ce? - Nu e nicio slujbă.
- Serios? - N-aș face asta niciodată.
Vești bune! Acum putem dormi împreună.
Vrei?
Am filmare mâine.
Cui îi pasă? Ne distrăm.
Haide!
E verde. Mișcă-te!
- Marion, ești neatentă azi. - Da, scuze.
Mișcă-te!
E prea târziu.
SINGUR ÎN SPAȚIU
Îți vine să mergi în spațiu, nu?
Pa!
ȘCOALA DE ȘOFERI A PRIMĂRIEI
CUCU!
MAI VREI SĂ IEȘI LA UN PAHAR CU O FATĂ CIUDATĂ?
NE VEDEM ÎN FAȚĂ LA TINE, LA ORA 12:00
Domnișoară! Doamnă!
Doamnă! Marion!
Alo! Marion!
Vino încoace!
Cu mine vorbești?
Sunt câinele tău? Cine te crezi?
Nu lătra la fete! Ieși, și vorbim!
Ce serioasă ești! Ești chiar amuzantă.
Am ceva pentru tine. Intră!
Ce vrei să spui?
E o surpriză și e chiar mare, dacă știi ce vreau să spun.
Nu. Dacă te referi la scula ta, cred că o să vomit.
Ce? Nu. Ai înțeles greșit. N-are legătură cu scula mea.
E chiar o surpriză.
Ce naiba faci, Abel?
Stau ascuns. Hai! Urcă!
De ce te porți ca un pervers?
Nu fac asta. Sunt agent secret pentru a evita paparazzii.
Uită-te acolo!
- Eu sunt Sami. Încântat! - Încântată!
Ca agent secret, conduci ca naiba.
Glumești? E sublimă. Peugeot 309, GTI, 16V.
E tunată. Are cauciucuri noi și cutie de viteze de la 205.
Nu știi nimic.
Nu știu nimic?
În primul rând, ai o pană la roata din dreapta față.
Cât despre cutia de viteze,
cea de la 205 nu cred că poate face față cuplului.
De unde știi atâtea despre cutia de viteze?
Tata e mecanic. M-a mai învățat câte ceva.
Grozav! Caut pe cineva ca să-mi schimb pragurile.
Mergem la mecanic mai târziu. Avem o rezervare acum. Hai!
- Unde? - Surpriză!
Hai! Pornește!
MUZEUL CONDÉ
Aici filmăm azi.
Nu e rău, nu?
Chiar suntem doar noi? E uimitor.
Avantajele meseriei, nu?
Datorită lui Abel, am făcut nebunii.
Zbor în gravitație zero, cină la Palatul Élysée,
întâlnire cu Catherine Deneuve și dans cu un urs.
- Sunteți prieteni vechi. - Mamele noastre erau prietene.
Nelly l-a crescut pe Abel. După câțiva ani,
când m-am născut, tata a fugit.
Am trăit împreună toți patru, într-un apartament din Charenton.
Noi și mamele noastre. A fost grozav.
Apoi, Abel a primit primul rol, dar Nelly s-a îmbolnăvit.
Serialul a avut succes, dar n-a apucat să-l vadă.
A murit.
Și Abel a rămas cu noi.
Apoi, au urmat filmele,
faima, fetele, dar nu ne-am despărțit niciodată.
Deci, Abel e ca un frate pentru mine.
O întrebare și nu te mai oprești!
Scuze, m-a luat valul.
Nu sunt obișnuit cu întrebările.
E emoționant, de fapt.
Și ce nu ești întrebat?
Nu sunt întrebat niciodată cum mă simt sau ce fac.
Sau cine sunt. Mi se cere doar numărul lui Abel.
Nu-ți face griji! Eu îl am.
Tu nu ești ca celelalte. E bine că ai acceptat.
Ce să accept?
Prânzul.
Prânzul cu noi. Adică, cu mine. Mă bucur. E super.
E plăcerea mea!
Sincer, având în vedere unde suntem, n-am niciun regret.
- Nu știe. - Nu.
- Încă nu i-am spus. - Nimic? N-ai întrebat-o?
N-am întrebat-o oficial,
dar o voi face.
Fă cum vrei!
Fă-ți de cap! Eu merg să-mi văd iubita.
- Îi cunoști pe toți de aici? - Aproape.
Deci, te relaxezi? Fără paparazzi?
Nu, echipa e obișnuită.
Dar tot vorbesc pe la spatele meu.
Ca acum, de exemplu. Vorbesc despre noi.
- Serios? - Vor să știe dacă ne-o tragem.
- Nu! - Serios.
- Serios? - Da.
- Nu te deranjează? - Nu-mi pasă.
M-am obișnuit.
Știi, oamenii…
Mă judecă, mă critică, râd de mine. Ei nu știu nimic.
Acum te adoră, apoi, te urăsc. Așa e.
Termină! Mă faci să plâng.
Și tu râzi de mine. Nu e frumos.
Scuze, Abel, am întârziat. Trebuie să plecăm.
- Trebuie să plec. - Bine.
- Ne vedem pe platou? - Da.
- Pe curând! - Pa!
Ești în regulă?
Mă scuzați că deranjez!
Îmi puteți da sarea, vă rog?
Sigur.
Ce drăguț! Sunteți nouă aici? Sunteți figurantă?
Nu, sunt doar în vizită.
În vizită.
Poftim! E în vizită!
- Ca toate celelalte! - Nu! Doamne!
Mă scuzați!
- Scuze! - Scuze! Nu puteți sta aici.
Scuze. Mă scuzați!
- Atenție! - Scuze!
Unde e dublura lui Abel?
Haideți! Mai repede!
Doamna mea mă onorează cu prezența.
M-ai speriat, prostule!
- Văd! - Ce nebunie!
E frumos, nu?
Măi să fie! E tot tacâmul. Peruca, pana…
Abel, facem cascadoria cu JP. Apoi, facem scena cu tine.
Bine.
Nu-ți faci singur cascadoriile?
Ba da! Sigur că le fac!
Mathilde, ce vrei să spui?
N-am înțeles, dar voi filma.
Dar e foarte periculos.
De obicei, preferi ca JP să le facă.
Care JP? De obicei, îmi fac singur cascadoriile.
Și le fac foarte bine.
- E riscant. - De ce? E doar un cal care fuge.
Și sunt cinci călăreți înarmați.
- Sar gardul. - Prin pădure.
- Galopând departe… - În viteză.
Am făcut două luni de echitație. Mă descurc!
Am zis că o fac eu, deci, fac cascadoria.
Punct. Hai! Să mergem!
Cum vrei! Nu-mi pasă. Hai! N-am timp.
Bine, până la urmă, Abel face cascadoria.
Repet, Abel face cascadoria.
Grozav! Bine!
Unde e armăsarul meu?
Bine, Abel. Ești bine? Nu-ți face griji!
Îl ai pe Tornadă. E un Rolls-Royce,
dar și un burete. Da? Simte totul.
Dacă n-ai teamă, n-ai griji.
Nu mă tem.
Nu mă tem deloc. Abia aștept.
Nu, micul meu Tornadă?
- Fir-ar! E normal? - E un test. Își confirmă numele.
Ce are calul ăsta? A băut Red Bull?
Motor!
Începe filmarea! Toată lumea gata.
Cameră!
- Te las. Ești bine, da? - Nu!
Calul nu e mulțumit. Se enervează.
Liniște pe platou, vă rog! Sunet!
Scena 115/1, dubla unu!
Și acțiune!
Nu încă, fir-ar! Nu sunt pregătit.
Nu sunt pregătit!
Încet, Tornadă! Frumos și ușor! Așa!
E bine.
E priceput.
Haide, Tornadă!
- Acțiune! - Caii, în prim-plan!
Grozav!
Ce bine iese!
Rahat!
- Tăiați! - Tăiați!
Rahat! Cal nenorocit!
E-n regulă.
Tornadă s-a speriat, dar eu sunt bine.
N-am pățit nimic!
E-n regulă.
- Bine. Resetați! - Nu!
- Stați! - Tăiați!
Opriți-i!
Cuculețul meu!
Futu-i!
- Ambulanța! - Ajutor!
Abel s-a accidentat!
- Doare! Ajutor! - De asta avem cascadori!
Dă-mi începutul! A fost grozav.
A simțit ceva. E ca un burete.
- Mor! - A simțit ceva?
Ajutor!
Ambulanță, medic! Chemați-i pe toți! Futu-i!
URGENȚE
Cariera mea e gata!
S-ar putea să nu am copii.
Nu, dle Camara, v-am examinat boașele. Sunteți bine.
- Boașele? - Da.
Ați leșinat, iar eu am lucrat.
Cine face așa ceva?
- Va fi bine. - Unde suntem?
Sper că nu e spital public.
Era cel mai apropiat. Spitalul Moara Verde.
Moara Verde?
Ce dracu' e asta? Un club de ponei?
- Vrei să mor? - Exagerezi.
Omorâți-mă acum! Hai! Sunt gata.
- Încetează! - N-am încredere în ăștia.
Dacă-mi fac poze pe sub halat?
Cine face asta? Zău așa!
De fapt, uneori facem asta.
Vezi?
- Ne place! - Nu de data asta!
Nu e adevărat. Glumesc. Nimeni nu v-a fotografiat boașele.
Dle Camara, nu mișcați! Mă întorc imediat.
Glumea!
Futu-i! E o mahala aici.
- Plecăm! - Calmează-te!
Urgența urgențelor! Producția a sunat înainte.
Ați căzut de pe cal?
Mai degrabă a căzut un cal pe el.
Sunteți doctorul?
Da, eu sunt. Văd neîncrederea, dar eu sunt.
Mi-am luat cu brio diploma de urologie.
Nu cu brio.
Am trecut, deci, e același lucru.
Oricum! Organul genital, talentul meu natural! Pe bune!
Un comediant. Grozav!
Să aruncăm o privire! Sunteți pudic?
Extrem de pudic.
Bine. Ăsta e micul dv. suvenir.
Vedeți? N-aveți de ce să vă faceți griji, da?
E o mică sperietură.
Sunteți sigur? Nu e mai grav?
Nu. E o întindere musculară inghinală.
O întindere gravă.
E o întindere de gradul unu.
Și un copil ar suporta-o!
Când vă văd, îmi zic: „Ce copil mare!”
Adică…
Bine. E foarte important să nu șofați, să nu faceți sport
și să nu faceți sex trei luni.
- Trei luni? Ce naiba? - Nu. Glumeam.
Bărbatul dv. e cam încordat.
E necesar căruciorul?
Ai auzit ce-a zis.
A zis că și un copil ar suporta.
Așteaptă! Stai!
- Ce e? - Stai!
Sunteți uimitori.
Fir-ar! Stai!
- E o onoare… - Ce faci?
Vino! O să vezi.
- Abel? - Louis!
- Abel, ce surpriză! - Ce surpriză!
- Ce mai faci? - Grozav! Tu?
Ce bucurie!
Da. Și eu mă bucur să te văd.
- Încântat! - Bună!
Marion, el e Louis Latour.
Filmam în apropiere. M-am rănit, dar sunt bine.
Se vede, drăcușorule!
Da. Dar tu? Ce faci aici?
Mă antrenez de două săptămâni.
Mă pregătesc pentru noul film al lui Renaud Léman.
Super!
Imersiune totală. Îmi place.
- Te-ai implicat serios. - Nu e ușor la Urgențe.
Văd multe chestii nasoale.
Dar îmi place.
De ce nu dai probă? Nu ți-a spus Camille?
Ba da! Mi-a spus.
Mi-a zis, dar, de fapt, filmez în perioada aia.
- Imposibil! Nu există program. - Nu există?
Léman e nehotărât între primăvară și toamnă.
Nu mai spune!
Oricum, sunt ocupat mereu
Vară, toamnă, iarnă… Nu sunt disponibil.
Lucrez la un proiect extraordinar.
La un film american?
Nu pot spune, Louis.
La un serial?
Nu pot spune.
E confidențial. Nu pot vorbi.
Bravo mie! O să am mai puțină concurență.
- Da! - La trei, ridicați!
- Bine, am înțeles. - O clipă!
Doamnă, mă auziți? Răspundeți-mi!
Doamnă, vorbiți cu mine!
Se chinuie să vorbească. Zece secunde!
Paralizie facială stângă. Posibil AVC.
La Tomografie! Hai!
Plec. Arată rău. Mi-a părut bine!
- Da. - Abel!
Îi spun Lénei. Îi va părea amuzant.
Da, e chiar amuzant.
Pa, Louis! Mi-a părut bine.
- Futu-i! - Ce e?
Care era riscul să dau peste el, astă-seară, în spitalul ăsta?
Sunt blestemat sau ce?
Măcar era în pauză și nu te-a și consultat.
Ce m-a enervat chestia asta!
Cam, îmi poți spune de ce nu mi s-a zis despre Léman?
M-am gândit că nu era potrivit pentru tine.
Mă scoți din minți! Ai ascuns și alte filme?
N-am spus nimic, fiindcă nu e ceva sigur.
Nu sunt fonduri, scenariu, nimic. E totul în pom.
Și Léna vrea un rol, deci…
Las-o pe Léna! Știi că vreau să lucrez cu el!
De ce se dau probe, dacă e totul așa de nesigur?
Latour face ce vrea. Am stabilit că nu mai dai probe.
Iar chestia asta e ciudată.
Vrea să scrie în timp ce filmează, ca o experiență.
- Serios, nu merită. - Un film cu Renaud Léman nu merită?
- Dar… - Ascultă!
Voi lucra și în spital. Vreau să joc un doctor!
Înțeleg frustrarea ta,
dar nu e momentul pentru filmul ăsta.
Dacă vrei rolul unui doctor, am un scenariu de Van Houten.
E amuzant. E despre un dentist extenuat, care devine violator.
Prezentarea e stranie.
- Zău? - A scris grozav, iar dialogurile…
M-a enervat!
Chiar vrei filmul ăsta? Sau faci așa fiindcă-l vrea tipul ăla?
E visul meu.
E nominalizat mereu la César.
Deci asta e!
Vrei o statuetă pentru un film pe care nu-l va vedea nimeni.
N-o însemna mult pentru alții, dar eu țin enorm!
Pentru alții? Pentru oamenii normali ca mine?
Știi ce vreau să spun.
Scuze, dar…
Nu e ciudat să fie Camille cea care-ți spune ce să faci?
E meseria ei.
Și are dreptate. Eu nu mai dau probe.
Ce prostie!
- Fumez puțin și te las în pace. - Bine.
Ce e asta?
Sunt lucrurile mele.
- Antoine m-a dat afară. - Poftim?
Nu pot să cred! A schimbat yala!
Ce comportament de idiot!
M-am săturat de el.
M-am săturat de viața asta de rahat.
Mi-am pierdut bărbatul, slujba, apartamentul!
A luat-o și pe Claudine!
E prea greu.
Lasă!
- O să fie bine. - Ba nu!
Spun asta de luni întregi și e tot mai rău.
- Sunt o ratată! - Nu spune asta!
Nu spune asta!
Sunt aici.
O să te ajut.
Am eu grijă de tine.
Stai așa!
- Vrei să ai grijă de mine? - Da.
Poți dormi la mine, dacă vrei.
Ca prieteni.
Am o cameră liberă.
Dacă ai o cameră liberă, mi-ar plăcea.
Bun-venit la mine!
Ce viață luxoasă ai!
Acolo e o piscină?
- Încălzită. - Nu se poate!
O bomboană?
Scara duce la dormitoare.
Bine. Foarte frumos! Micuț și confortabil.
Ce bucătărie!
Asta e partea grozavă.
Uite!
Da, n-arată rău deloc.
Iar asta e camera mea.
Nu e rău, nu?
Da.
Ăsta e dressingul.
Te vezi de peste tot.
Doamne!
Futu-i! E peste tot.
Mai e și rece! Ce scârbos!
Futu-i!
De asta țipi? Pentru o mică scurgere? Serios?
Nu e așa. E Titanicul! E peste tot!
Să sunăm la pompieri?
Nu. Găsește robinetul!
Nu știu unde e. O sun pe Camille. Știe ea.
Ai văzut cât e ora? Cred că doarme. N-ai un mop?
Nu știu unde e! O sun pe Camille. Știe ea.
Nu. Uite! Șterge!
Nu răspunde. Fir-ar! Știi ce?
Lasă totul așa! Mergem la hotel. Se repară mâine.
- Hai! Lasă! - Nu. O să fiu bine.
Vei fi bine. Vom fi bine cu toții.
Da. Ai dreptate.
Ia de-aici!
Eu ți-am zis să ștergi. Ce faci?
Nu te băga, te rog! Dacă lovesc destul de tare,
poate-l opresc pe ticălosul ăsta!
Futu-i!
- Am reușit! - Ești grozav, Abel.
M-am enervat.
Poftim!
Vezi? Nu e nevoie să trezești tot Parisul.
Ajunge! Sunt epuizat.
Ce e?
E foarte ușor cu tine.
De asta te uitai așa?
Fiindcă te plac.
Te excită ideea de a avea o menajeră?
Nu. Tu îmi placi.
Ești frumoasă.
Vreau să te sărut.
SINGUR ÎN SPAȚIU
Visez să-mi iau așa ceva.
Să merg unde vreau, să gătesc pentru oameni.
Ți-o pot lua eu. Cât costă?
Nici vorbă! E exclus.
- Încearcă iar! - Ajunge!
Pot să te întreb ceva? Cui i-ai spus despre noi?
Eu? Nimănui!
De ce?
Nu știu. Nu e treaba nimănui.
- Ce e? - Ești uimitoare.
Deci, dacă înțeleg bine, vrea să-ți cunoască părinții,
dar ei nu știu că e el.
Da.
Abia aștept să văd. Va fi grozav.
- Dacă vine. Nu știu unde e. - Vreo veste?
Nu, dar nu va dura.
Putem începe fără el.
Unde l-ai găsit? A întârziat peste o oră.
Sper că are o scuză bună.
A spus că e pe drum, da?
Pot să-i spun să nu vină și anulăm.
- Nu! - Cred că a ajuns.
Era și timpul!
Bine.
A distrus parcarea. Habar n-are să parcheze.
- Zău așa, Cedric! - Pe bune!
Întârzie o oră jumătate!
Chiar forțezi nota!
Nu am vrut să vin cu mâna goală.
Bine. Intră!
Uite cine e!
- Cine e? - El e! Uite!
Tată, mamă, vi-l prezint pe…
Încântat! Abel.
Da! Știu! Dar nu știam că…
Oricum, cu siguranță, e o…
În fine, e așa cum e.
Bun-venit!
Mersi. Astea sunt pentru dv.
- Sunt frumoase! Și sunt multe! - Sper că aveți o vază mare.
- Bună! - Cedric?
- Da? - Poți găsi o vază?
- Sigur, Cedric le aruncă în cadă. - Minunat!
Asta e pentru amica mea, Jade. Unde e?
Ce drăguț! Nu e aici. E la o prietenă.
Dar o iau eu. Ador acadelele.
Bine. Se face târziu. Mâncăm?
Scuze de întârziere. Am avut un interviu. M-am grăbit.
Nu suntem obsedați de punctualitate. Nu-i nimic.
Cui îi pasă?
Haideți! La masă!
- A fost delicios. - E bun, nu?
Cea mai bună masă.
Știam că va avea succes cu rulota.
Fără autorizație, e doar o rulotă care nu va ajunge nicăieri.
- Abel, ce filmezi acum? - Nimic acum.
Filmul meu apare curând.
Dar aștept un răspuns de la Renaud Léman.
- Frumos! - Un regizor grozav!
- N-am auzit de el. - Nici eu.
Și ce actori mai sunt?
Se pare că…
Hai! Poți să spui.
Léna Taïs.
- Fosta lui. - Da, știu.
E complicat.
- Încetează! - M-ai lăsa să lucrez cu fostele?
- Nici în ruptul capului! - Exact.
S-ar putea să nu înțeleagă. Dau probă mai mulți.
Ai dreptate.
Eu n-aș putea.
Doar gândul că Nathalie ar lucra cu nemernicul de Bernard, zilnic…
Poftim? Bernard e fostul tău iubit, mamă?
Nu despre asta vorbeam acum!
Și scenele de dragoste? Nu e riscant?
Da, se întâmplă, dar ne prefacem. E muncă.
Da… Léna Taïs e superbă.
Incredibil!
- E superbă. - Nu mă mai face de râs!
Ea nu-mi place, iar azi nu sunt cu părinții ei.
Mamă, ai fost cu Bernard?
Erau alte vremuri. Cui îi pasă de Bernard?
Lasă-l pe Bernard! Și pe Jean-Pierre.
Și cu Jean-Pierre?
- Era arătos. - A fost înainte!
Tu știai?
- Cine vrea tiramisù? - Soțiile lor știu?
Vezi cum schimbă mereu subiectul?
- Întreb doar despre tiramisù! - Întreb dacă e tatăl meu!
Jacques, uită-te la asta!
- Bună tuturor! - Bună!
Bună!
Ce cauți aici?
- Trebuie să vorbim. - Ești îndrăgostit?
Încetează! Te cunosc.
Se vede. E evident.
E amuzant. N-aș fi ghicit niciodată.
Da. Am pornit cu stângul.
Așa e în dragoste.
Ieși, dansezi, te săruți în piscină…
Apoi, hopa! Te îndrăgostești. Fix de asta aveai nevoie!
- Stai! Ce? - Nu mi-a zis ea.
N-a intrat în detalii.
- Detalii? Te referi la Adeline? - Clar! La cine altcineva?
Nu-i nimic între noi.
- Nu v-ați culcat? - Las-o pe Adeline!
Nu e ea.
Am cunoscut o fată minunată. Altă fată.
Și?
Și nu mă mai prefac de data asta. Îmi place și gata.
- O cunosc? E actriță? - Nu.
- E cântăreață? - Nu.
- E model? - Nu e nimic.
Adică, e ceva. E…
E grozavă.
Asta e o veste bună.
- Am invitat-o la premieră. - Da! E perfect. Așteaptă!
Îi spun ofițerului de presă să adauge un loc.
Ai grijă, Cam! Chiar țin la ea.
- Să fim corecți! - Așa suntem mereu!
Nu, vorbesc serios.
Premiera va fi spectaculoasă. Abel e entuziasmat.
Bine. N-ai emoții?
Nu, dar sunt bine îmbrăcată?
E-n regulă. A venit stilista. S-a rezolvat.
Mélo, scumpo! Mélo?
Ea e partenera lui Abel.
- Bună! - Sunt partenera, dar mi se zice Marion.
Poți să-i găsești ceva foarte frumos?
Se vor face multe poze.
N-am știut. Nu-i cunosc mărimea.
Nu contează! Vom găsi ceva.
Nu!
Categoric nu!
Să nu ne deranjăm cu asta!
Ce fundă mare!
- Arăt ca un glob disco, nu? - Deloc!
Arăți superb. Nici vorbă!
Abel te așteaptă jos.
Pe curând!
Arăți superb.
- Asta e tot ce aveai? - Da.
Ești bine?
- Să vin cu tine? - Da.
Nu poți rămâne aici.
Nu. Dar ce-o să fac?
E ușor. Ieși,
faci niște balet pe covorul roșu,
o mică acrobație pentru poză și ai terminat! E ușor. Dar ai grijă!
Nu rata trambulina! E evenimentul principal.
Idiotule!
Ieși tu! O să ies după tine.
- Ești sigură? - Da.
Cum dorești.
Mersi că ai venit!
Te iubesc, Abel. Mulțumesc! Ești cel mai bun! Mulțumesc!
ÎL ADOR PE ABEL
Futu-i! Parcă-s regina Angliei.
- Abel! - Bună!
Ești gata de covorul roșu?
Cine e femeia aia?
Cine sunteți, dnă?
Așa!
Vă mulțumesc!
Doamnele înainte!
O să te obișnuiești.
Ca toată lumea.
Intrați să vedeți filmul!
- Abel! - La dreapta!
- Abel!
- La dreapta! - Zâmbește!
Vino aici!
Haide! Nu te speria! Mergi la el!
Ea e Marion.
- Marion! - Marion!
Zâmbiți!!
Apropiați-vă!
La dreapta! Da!
- Super! - Mersi.
- Abel! Marion! - Mersi.
- Amândoi arătați superb. - Mersi.
Am mijit ochii.
Nici vorbă!
Léna, aici!
- Léna! Aici, te rog! - Léna, aici!
- Ce caută ea aici? - Habar n-am.
- Să nu se apropie! - N-ar îndrăzni.
Abel, vreau să-ți prezint pe cineva.
- Haide! - Vin.
- Așază-te! Vin eu după tine. - Bine.
Aici! Grozav!
Uită-te la tine! Te-ai rătăcit?
Se poate spune asta.
Rândul ăla e rezervat.
- Nu vii? - Eu nu stau niciodată.
Mănânc cu poftă dulciuri, în spate.
Mă omoară picioarele, așa că mă așez.
- Bine. Pe curând! - Pe curând!
Mă scuzați. Pot să trec?
Mă scuzați, rândul e rezervat pentru personalități.
De fapt, sunt partenera lui Abel Camara, deci…
Mă scuzați, dar nu aveți brățară.
Ba da. Am.
Am brățară.
Foarte bine.
- Mersi. - Cu plăcere.
Sunteți amabilă.
Josephine!
Iată locul meu!
REZERVAT
Aștept pe cineva.
SINGUR ÎN SPAȚIU
Bună seara!
Bună seara tuturor! Mulțumesc că ați venit!
Mersi. Vă vom prezenta un film pe care-l ador.
Sunt mândru de el.
Au venit și câțiva oameni deosebiți, deci, e o seară specială.
Sunt foarte emoționat.
Asta îmi trezește multe amintiri.
Am venit aici cu amicul meu, Sami, care e acolo, când aveam 13 ani.
Acum mă văd pe ecran și e un vis împlinit.
Mersi că ați venit și vizionare plăcută!
Mulțumesc!
NU ARĂTĂM BINE?
MIJESC OCHII CA O BABĂ BEȚIVĂ
Scuze.
Sunteți căutat pentru un interviu.
Da, bine.
- N-a fost un film grozav. - O catastrofă!
Am văzut hamburgeri. Vii?
Dacă-s la fel de răi ca șampania…
Plăcerea e a mea.
Oricând vrei. Accept.
A fost grozav.
Bună seara!
O seară bună!
- E totul în regulă? - Da.
E aglomerat. N-am apucat să te felicit, dar bravo! Ai fost grozav.
O vreme n-am crezut ce spui.
Dar mersi, oricum.
Mi-ai urmat sfatul. Ai cunoscut pe cineva.
Da. Am avut noroc.
Totul e simplu cu ea. E bucurie pură.
Bucuria nu e plictisitoare?
Știam că vei spune asta.
Am auzit că ai dat probă pentru Léman.
Nu doar eu. Și iubitul tău, nu?
Cum ar fi să colaborăm?
De asta el n-a venit cu tine.
Nu. N-a putut ajunge.
Da. N-a putut ajunge.
De ce? Tu ai fi mers la premiera lui?
- Sigur. - Serios?
Da. Mă cunoști, nu?
Te cunosc, da.
Îmi pare rău! Lăsă-mă să te șterg!
Nu-i nicio problemă! Nu-mi pasă de rochia asta oribilă.
- Nu e a mea. - Nici a mea nu e.
Nu știu de ce am luat-o. Transpir ca naiba în plastic.
- Apropo, sunt Adeline. - Marion.
Știu cine ești.
- Da? - Fată! Aș ucide ca să fiu în locul tău.
Dar ai jucat bine. L-ai prins.
Le spui verde-n față, nu?
Zău așa! E tipul perfect.
Dar știi ce? Nu cred că e greu de cucerit.
Era cât pe ce să-l prind!
Ce te face să spui asta?
Când ne-am cunoscut, știam că mă place, înțelegi?
- Zău? - Ca un nebun.
Am simțit energia. Chiar m-am gândit
că ar putea fi ceva real. Înțelegi?
Există mereu o șansă, nu?
- Da. - Dar el te-a ales pe tine.
La probe, trebuie să accepți respingerea.
Da, trebuie să accepți respingerea.
Nu e nimic personal.
Am înțeles. Ești ca o fată obișnuită.
Nu arăți ca o actriță, dar ăsta e un avantaj.
Pe mine, agentul meu m-a tot împins.
Dacă eram văzută cu Abel, ajungeam departe, înțelegi?
Uită-te la Léna! Înainte de el, era anonimă. Acum, e în top.
Dar, sincer, bravo!
Nimeni nu bănuiește nimic. E credibil.
- Ești actriță de mult? - Nu, sunt nouă.
Bine.
Vă distrați, fetelor?
- Toată lumea se distrează, nu? - Da.
Dar eu plec. M-am săturat.
Zi-i lui Abel că iubita falsă a plecat de tot!
Mă dezgustați!
- Nu e ceea ce crezi! - E iubita lui pe bune?
- Adeline Blaz? - Da. Mă cunoști?
Futu-i!
Mă cunoaște!
- Ce faci? - Camille, avem o problemă.
Super! Mulțumesc mult!
Bine, mă ocup eu. O găsesc și rezolv tot.
Știu ce crezi.
„De ce mă atrag mereu ticăloșii?”
Crezi că te-am manipulat, că te-am luat de proastă,
că nu ești făcută pentru lumea asta de ipocriți
și că nu vrei să vorbești cu mine. Greșesc?
Sunt de acord cu excepția unui singur lucru.
- Abel nu e ticălos. - Nu e?
N-a căutat o iubită falsă?
Nu s-a prefăcut că flirtează și s-a afișat cu mine în fața lumii?
Nu se prefăcea. Iubita falsă a fost ideea mea.
După ce te-a cunoscut, am profitat de situație.
Unde naiba sunt taxiurile?
Așteaptă! Nu poți pleca așa.
- Jur că n-a vrut să te rănească. - E prea târziu.
Lasă! O să schimbe fata ca pe șosete și-o să rămână la fel de egoist.
Greșești. Dacă n-ar ține la tine, n-ai fi aici acum.
Ar fi păcat să renunți așa, când n-a fost vina lui.
Și formați un cuplu grozav! Lumea e îndrăgostită de voi.
Ce e?
Sunteți nebuni.
Îți mai zic ceva. Apoi, promit să te las în pace.
Și eu m-am îndrăgostit de cineva celebru.
M-am și măritat cu el.
N-a durat pentru că mi s-a părut prea complicat.
Când ești cu un astfel de tip, trebuie să-l împarți cu toată lumea.
Asta m-a speriat.
Și am plecat ca tine.
Am lăsat totul în urmă.
Gândindu-mă la el, atunci am trăit cei mai frumoși ani.
Eram îndrăgostită, eram fericită și…
Nu regret nicio clipă. Absolut nicio clipă!
- Aș repeta tot. - Fetelor!
Nu te teme! Nu repeta greșelile mele!
Chiar te iubește.
Da?
- V-am căutat peste tot! - Am ieșit la aer.
Da.
L-am văzut pe Renaud Léman.
- Și? - N-o să ghicești niciodată ce a zis.
- Ai rolul? - Da!
- Nu se poate! Serios? - Da!
- Nu pot să cred! - Ce bucuros sunt!
Am primit rolul!
Marion, datorită ție!
Îmi porți noroc.
Mă bucur pentru tine.
E uimitor. Mai spune-mi!
O să mă sune, dar e confirmat. Apar în următorul lui film.
- În rol principal? - Da. E Léman!
- Nu e uimitor? - E fantastic!
Mulțumesc!
- Mulțumesc! - Gata!
Mulțumesc! Ce bucuros sunt!
Sunt așa de bucuros!
Minunat!
Sper că nu e o greșeală.
E corect. Pierzi restaurantul, dar ești liberă.
Dar cu ce preț?
- Privește înainte! - Ai dreptate, surioară.
Știu. În plus, încă n-am terminat.
- Bună! - Bună!
Bună!
Cu ce vă servesc, domnule?
Cu nimic. Nu rămâne. Mersi!
Când avocatul mi-a spus că ai fost de acord, nu l-am crezut.
Ce urmează acum?
- Doamna Camara? - Taci și semnează!
Antoine, ai obținut ce ai vrut, așa că las-o așa!
Deci se termină totul așa?
La ce te așteptai? La șampanie și la confetti?
Îți stă bine îndrăgostită.
Asta e Marion care mi-a plăcut. Păcat!
Da, ce păcat! Semnează!
Nu înțeleg.
Cum de v-ați combinat?
El e bogat și faimos, dar nu-ți pasă de asta.
Mă face să mă simt cea mai frumoasă femeie din lume.
Semnează!
Grozav! Și următorul exemplar!
Am pus semne.
Bine. Am terminat?
Mulțumesc!
Te voi iubi mereu.
Sigur, și noi. Foarte mult. Pupici! Vorbim curând. Ne vedem la cină?
Pa!
Fir-ar!
Nu! E-n regulă. O să fie bine.
I-am trimis garda sanitară pe cap. Nu se va aștepta.
Șampanie, vă rog!
Nemernicul!
Ce e cu tine?
Ce te-a apucat?
M-a enervat.
- Cine? - Léman.
Îmi oferă rolul secundar.
E umilitor!
I-a dat rolul principal lui Léna.
„E mai de impact în celălalt rol.”
Ce nemernic!
Pe bune! E un nemernic!
Cui îi pasă? Important e că ești în film, nu?
Tipul m-a tot lăudat la premieră.
„Ești cel mai tare. Meriți un premiu César…”
Ca să fiu figurant? Mă ia de prost?
Cred că exagerezi.
Ai un rol. Ar trebui să te bucuri.
Nu trebuia să te ascult.
Nu te-am obligat să faci nimic. Am vrut doar să ajut.
N-am nevoie de ajutorul tău.
Nu mai sunt talismanul tău?
În fine.
Îl sun și-l dau dracului cu rolul lui! O să-i arăt cine sunt eu!
Așteaptă!
Faci toate astea pentru un rol secundar?
Ce idiot poți fi!
Poftim?
Ce ai spus? Cu mine vorbești?
Da. Nu-ți spune nimeni asta, deci, îți spun eu.
Te porți ca un idiot.
Dar nu contează. Hai!
Fă o criză, ca un copil de opt ani!
Între timp, Latour va face filmul și o să regreți.
M-am gândit.
L-am sunat pe Léman.
Am acceptat rolul.
Ești culmea!
Acum e rândul meu să fac o criză, fiindcă vei lucra cu fosta iubită.
E irelevant. E de parcă ai filma cu un prieten vechi.
Cu care vei fi mereu, zi de zi, timp de două luni.
Zi-mi că nu e o comedie romantică!
Bine. Haideți, vă rog! Camera!
Scena 57/1, dubla doi.
Acțiune!
Scena 21/4, dubla unu.
- Camera! - Primele poziții!
Scena 79/1, dubla doi.
Și tăiați! Resetați acum!
- Scena 16/1, dubla unu! - Acțiune!
- Recepționat! - Figuranții! Acțiune!
Tăiați! Clachetă!
Resetați, vă rog!
ABEL CAMARA IUBIREA CHIAR E OARBĂ?
SE VA ÎNTOARCE LA FOSTA IUBITĂ, ÎNDRĂGITA LÉNA?
„Cine e zdreanța asta? Arată ca o vrabie deprimată.”
Nu băga în seamă prostiile!
„Abel se droghează și nu știe cu cine se culcă.”
Nu mai citi! Știm cine scrie așa ceva.
Un virgin de 40 de ani care stă cu maică-sa și se dă în stambă.
Nu merită să citești. Te superi degeaba.
Închide-l!
Am o scenă importantă mâine. O să dorm.
Eu am examen de conducere.
Un motiv în plus.
N-ai uitat, nu? Vreau să ai grijă de Claudine.
Da, ai dreptate. Nu-ți face griji! Mă ocup.
Ne culcăm?
Noapte bună!
Chiar arăt ca o vrabie deprimată?
Sigur că nu!
- Ce faci? - Bine. Tu?
Fac filme…
M-am grăbit cât am putut. Am fost la doctor.
A durat mult ca să reprogramez.
Oricum, am ajuns. Sunt a ta. Ce faci?
Ai văzut asta?
- Da. Am văzut. - Eram avertizat cu privire la paparazzi!
- De ce nu mi-a spus nimeni? Nu înțeleg! - Chiar nu știu. Dar uite!
- Cele mai mari vânzări. - „Iubirea e oarbă?”
Nu sunt doar eu atacat, ci și Marion!
- Știu. E dezgustător. - Sunt furios.
Și mă tem de scena mea cu Léna.
Bine. Da.
Stai! Dă-mi aia!
Ești foarte stresat, dar va fi bine.
Haide!
Haide! Bucură-te, scumpule!
E ultima ta zi, da? Gândește-te la asta!
Unde e Claudine?
- Cine? - Claudine.
Futu-i! Ce zi de căcat!
Iubitul francez.
Iubiți iubirea!
- Te-am rugat să închizi telefonul. - Scuze, e iubitul meu.
Da, ajunge! Oprește acolo!
- Și oprește-l. - Da.
Iubitul francez.
Iubiți iubirea!
Abel, sunt în mijlocul examenului.
- Da. - Nu pot vorbi acum.
E important. Claudine a dispărut.
- Ce? - Scuze!
E incredibil!
Da. E incredibil!
Ce… Stai! Îmi pare rău.
Trebuie să plec. E o urgență.
E cățelușa mea!
Nu! Nu poți!
O singură rugăminte am avut și n-ai fost în stare?
Da, îmi pare rău. E în apropiere. Nu-ți face griji!
Dar trebuie să vii după ea pentru că eu filmez.
Scuze, Abel! Trebuie să mergem acum.
Scuze. Trebuie să închid. Mă așteaptă toată lumea.
Suntem lângă casă. Vei vedea rulotele.
Traversez tot Parisul! Durează o oră.
Camille o caută. Nu poate fi departe.
Din cauza ta, am picat examenul și nu mai am cățelușa!
Îmi pare rău.
Anunță-mă, da? Te iubesc. Pa!
- Am zis să nu mă deranjați la telefon. - Am înțeles.
- Alo? - Alo, Antoine?
Mi-amintesc teiul ăla așa de bine!
N-am mai fost la fel de atunci.
- Odihnească-se în pace! - Ce? Nu! Tăiați!
- Bine. Am tăiat! - Ce naiba?
„Odihnească-se”? E copac!
- Da. - Replica e: „Te măriți cu mine?”
- Ține minte! E fata visurilor tale. - Da, e.
Parcă scrii o listă de cumpărături.
Hai! Resetați! Camera!
Pozițiile de start și liniște pe platou! Mulțumesc!
Se îndoiește mereu.
S-a întâmplat ceva?
Nu, sunt bine. M-am ciondănit aiurea cu Marion.
Camera!
Credeam că te emoționează sărutul.
Gata?
Deloc.
- Liniște pe platou! Sunet! - Ești nebună.
Doar am avut o relație.
- E doar un sărut. - Da.
Acțiune!
Mi-amintesc teiul ăla așa de bine!
N-am mai fost la fel de atunci.
Te măriți cu mine?
Ce naiba e asta? Tăiați!
Abel, ce-a fost asta? Sărut-o!
- Da, dar… - Unde ți-e capul?
Mă gândeam că din unghiul ăla al camerei…
Te ador, dar asta e problema mea, da?
- Am înțeles. - Mulțumesc!
O s-o fac. Se rezolvă. Scuze, doar că…
La cine e apa mea?
Alo?
Ai găsit-o?
Mulțumesc!
Claudine!
Claudie, unde ai fost, draga mea?
Am găsit-o ascunsă sub un camion. Ce idiot pierde un câine?
Scuză-mă! Nu știam pe cine să sun.
Nu-i nimic.
Claudine…
- E copilul nostru cumva. - Da.
Bine, ai luat o pauză și ai băut. Să nu stăm toată ziua!
Concentrează-te!
Să reluăm de la sărut!
- Vreau dorință! - Da.
- Dorință! - Da.
Da. Mersi.
- Figuranții! Mulțumesc. - Să ne grăbim!
Pregătiți-vă, vă rog!
Scuze. Nu știu de ce nu pot s-o fac.
Îți trezește amintiri frumoase.
Să filmăm scena asta! Haideți!
- Haideți! - Știi ce? Sărută-mă și gata!
Nu te preface!
- Sărută-mă ca înainte. - Ce?
- Camera! - Toată lumea e pe poziție?
Scena 33/2, dubla 15, reluare.
Camera!
Eu asta vreau. Tu nu vrei?
Abel, mă bazez pe tine.
Și acțiune!
Tăiați!
Nu! Filmați! Nu tăiați!
E perfect.
- Și tăiați! - Bine. Tăiați!
Așa! Am reușit!
Așa se face cinema!
Fix așa! E exact ce voiam!
Da? Nu m-ați crezut. Să strângem și să facem o pauză!
Pauză de masă!
E bine cu restaurantul?
Bucătarul e o pacoste. Și m-a vizitat garda sanitară, dar da…
Ce face Julie?
Nu știu. Ne-am despărțit. N-am vești de la ea.
Dar tu?
Mai ești fericită?
Urăsc că am fost nemernic cu tine.
N-am fost destul de bun. M-a înnebunit.
Te rog! Nu!
Dacă ai nevoie de ceva,
dacă vrei apartamentul înapoi, spune-mi!
Poți conta pe mine.
S-a terminat, Antoine.
Așa, fetiță!
Să știi să-ți iei rămas-bun e să știi cum să iubești.
Trebuie să plângem fără lacrimi și în liniște.
- Tăiați! - Bine. S-a tăiat!
Grozav! Am reușit.
Scena 87/5, dubla 12, clachetă!
A fost ultima scenă a filmului.
Bravo, Abel!
Scuze! Nu știu ce mi-a venit.
Nu te scuza! E normal.
A fost greu, dar am reușit. Bravo!
Am găsit-o!
Deci, dragă Claudine?
Ai plecat în excursie, ca să-mi faci o farsă, nu?
Ce copilaș mare!
Vezi? Nu e supărată. M-a iertat deja.
Dacă spui tu…
Doar nu pleci fără să-ți iei rămas-bun!
- Niciodată! - Vino aici!
- Mulțumesc! Pe bune. Ai fost grozav. - Mulțumesc.
- N-aș reuși fără tine. Bine că ești aici! - Ne vedem mâine la petrecere.
- Sigur! - Și vom dansa.
- Nu ești pregătită. - Mereu sunt!
- Pe curând! - Pa!
E supervizor de scenariu.
- Îi încurajează pe toți. E amuzantă. - Da, e amuzantă!
Gata! Nu e nimic.
Mă bucur că s-a terminat filmarea asta.
Putem sta puțin împreună.
Sigur.
Bine. Pentru că am o surpriză!
Surpriză!
SURPRIZĂ!
- Am plănuit o escapadă romantică. - Da? Unde și când?
Plecăm dimineață, pentru o săptămână, în Munții Vosgi.
Vosgi? Mâine?
Nu-ți place?
Ba da!
Doar că nu m-așteptam.
Iar mâine e petrecerea de încheiere.
Da, îmi pare rău. Nu m-am gândit la asta.
Nu înțelegi. Nu putem merge. N-o pot rata.
Nu poți rata o petrecere?
Nu. Dar putem amâna călătoria.
De fapt, nu prea putem.
Poți oricând să amâni. Ce mare scofală?
Mare scofală? Bine.
- Nu contează. Am înțeles. - Ce?
Am vrut să fac ceva frumos și am dat-o în bară. Nu contează.
Nu e vorba despre surpriza ta.
Petrecerea asta contează.
Și vreau să merg.
E normal. Sunt vedeta filmului.
Mă așteaptă toți. Nu-i pot dezamăgi.
E Léna?
Nu, e Sami.
Dacă nu te bucuri să mă vezi, spune! O să economisim timp.
Nu! Mă bucur să te văd! Sunt foarte mulțumit.
Du-te dracului!
- Ce e? - Ajunge!
Mi-am pierdut examenul, cățelușa și am alergat ca să te văd cu fosta!
Și, când îți fac o surpriză, te superi?
Sunt obosit. Nu e momentul.
Niciodată nu e momentul!
Înainte, erai stresat. Apoi, n-ai fost aici.
Iar acum ce e? Ești obosit?
Și nu poți rata o petrecere?
Fir-ar! Am avut răbdare. Jur!
Am crezut că asta e slujba ta, că e normal.
N-am vorbit despre mine. Te-am lăsat cu ale tale.
Dar gata! Asta e viața reală.
Complici mereu totul.
Eu nu complic nimic. Tu complici!
Am nevoie de timp ca să-mi revin.
- E greu de înțeles? - M-am adaptat la programul tău,
la viața și la stările tale. Mă adaptez mereu la tine.
Credeam în noi, dar, sincer,
știu că n-o să funcționeze.
Ești prea egoist.
Ești nefericită cu mine?
Uneori, cred că ți-ar fi mai bine cu Léna sau cu altcineva.
Deci ești doar geloasă?
Nu va funcționa, dacă te forțezi.
Parcă ți-e rușine și parcă te-ai plictisit de mine.
Încetează cu complexul de inferioritate!
- Revino-ți! - Ceea ce încerc să spun e că…
Ce-mi place cel mai mult, ce mă impresionează…
Te iubesc pe tine, Abel, nu pe Abel Camara.
Care e diferența între Abel și Abel Camara?
Nu înțeleg! E același tip.
Diferența e haosul nenorocit din sufletul tău!
Nevoia ta de a exista, de a controla tot
și de a fi deasupra tuturor.
Asta te face să distrugi tot în speranța de a găsi ceva mai bun,
când nici nu te poți bucura de ceea ce ai.
Asta e tot? Ai terminat lista?
Deci, sunt insuportabil, egoist
și stric totul?
Știi? Credeam că ești diferită, dar ești ca celelalte!
Mă judeci.
Asta e tot ce ai auzit tu?
Am auzit că tu ești perfectă și că ai dreptate din nou.
Noi doi suntem prea diferiți.
N-o să funcționeze.
Sunt de acord.
- Bună! - Bună!
Mersi.
IUBITUL FRANCEZ DUR, SENSIBIL
Sunt Marion. Lăsați un mesaj!
Bună! Sunt Abel. Sună-mă înapoi!
ȘCOALA DE ȘOFERI
Iar sunt eu. Te rog, răspunde!
Marion, voiam să vorbim. Sper că ești bine.
Da, Marion, știu că mă urăști.
Îmi pare foarte rău
Sună-mă, te rog!
Marion, vreau să-ți aud vocea. Vreau să te văd.
Am nevoie de tine.
SUNĂ-MĂ, TE ROG MI-E DOR DE TINE
Nominalizările la premiile César au fost anunțate azi-dimineață.
Marea surpriză e prima nominalizare a lui Abel Camara,
în filmul lui Léman, Terapia iubirii.
Și filmul e nominalizat pentru scenografie, montaj, regie
și cel mai bun film.
În mai puțin de două ore, vom vedea a 52-a ceremonie
a premiilor César.
Cele mai mari nume din cinema vor fi pe covorul roșu, în spatele meu,
cum ar fi Abel Camara, care a fost surpriza acestui an,
aflat pe lista nominalizărilor pentru prima dată.
Deci, poate câștiga premiul pentru rolul din filmul lui Renaud Léman,
regizorul premiat și preferatul academiei?
Uită-te la costumul meu!
Sunt chipeș, nu?
Dar Léna Taïs e dezamăgită…
Foarte chipeș, mai ales pantofii.
Bună seara! César pentru cel mai bun partener, nu?
Fără niciun dubiu.
Ți-ai pregătit discursul?
- Nu te ambala! - Sigur că te descurci!
Bună, băieți! Nu sunteți gata?
Da, aproape.
Tu vrei să mergi în trening?
Nu, o să mă schimb. Avem timp.
Ba nu avem. Ai văzut cât e ora?
- Nu răspunzi? - Nu, e mama. Nu contează.
Ba contează.
Nu-ți face griji! E ziua ei, dar e-n regulă. Nu puteam rata asta…
Așa…
Mersi că ești cu mine.
- Păi… - Mereu.
Sigur.
Așa! E perfect.
E minunat!
Îndreptăm gulerul… Stai așa!
Așa!
Grozav! Arăți minunat.
Le dai clasă tuturor. Ești incredibil.
Mulțumesc. Știi ce mi-ar plăcea?
Nu. Spune-mi! Ce?
Aș vrea să-mi pun eu papionul de acum.
Scuze, dar ce spui?
- Vrei un agent nou? - Nu.
Nici vorbă.
Nu mai răspunde când te sun noaptea sau în weekenduri!
Nu vreau să te îndepărtez de familie.
Ia-ți mai multe vacanțe!
Fă-ți pe cineva!
Dar îmi place să am grijă de tine.
Însă poți schimba ritmul.
Nu știu cum să fac asta.
Dacă fac asta, mă opresc.
Dacă mă opresc, îmi dau seama că n-am nimic altceva.
Trebuie să încerci.
- E timpul să te gândești la tine. - Bine.
Nu știu dacă pot.
PETRECEREA DE DESCHIDERE
Am pregătit ceva, dacă vei câștiga. E o listă cu cei cărora le mulțumești.
Nu-ți face griji!
Nu voi uita pe nimeni.
Bine.
Să facem un selfie cu noi arătând super!
Da! Haide!
- Selfie! - Da!
- Frumos, nu? - E superb!
Sper să fie bine. Pare agitat.
- Nu-ți face griji! - Nu crezi?
Abel!
- La dreapta! - Aici!
Zâmbește!
Abel, te rog!
Abel, te iubim!
Mersi! Bucură-te, mamă! E gratis.
Scuzați-mă!
Poftim, frate! Ai ajuns și aici.
Maică-ta ar fi foarte mândră de tine.
Un toast?
Pentru tine.
Nu pari fericit.
- E așa de evident? - Nu, dar îmi dau seama.
Nu știu, e… Acum, că se întâmplă, pare…
Nu mai pare o bucurie.
Ai înnebunit?
Uită-te la toți bogătașii ăștia, la poleială!
E o nebunie ce-i aici!
Am văzut-o pe Margot Robbie.
I-am ținut ușa la toaletă și mi-a zis: „Mulțumesc.”
Nu e super? Cred că am o șansă.
N-ai chef. Ceva nu e-n regulă.
Asta e o seară excepțională. Nu vezi?
Ba da.
Atunci, bucură-te! Da!
În mai puțin de o oră, poate fi cel mai bun moment din viața ta.
Poate ai dreptate.
Am dreptate.
Trezește-te, ce naiba? Acum e momentul!
- Da, trebuie să mă trezesc. - Da.
N-am ce căuta aici.
- Plec. - Poftim? N-ai înțeles.
- Mersi, frate! - Stai!
Unde pleci? Abel!
Abel!
- Două porții de orez pentru… - Mine!
Poftă bună!
- Mersi. - Cine urmează? Bună!
Trei burgeri cu cartofi prăjiți cu trufe, vă rog!
O să dureze puțin, da?
- Zece minute. - Da.
- Te iubesc. - Pa!
- Pe curând! - Pa, scumpo!
Uite! E Abel.
El e.
Bună, Jade!
Bună!
- Salut! - Salut!
Uite!
Ce caută aici?
Bună seara! O omletă, vă rog.
Bună, Abel!
Bună!
Scuze, nu e momentul.
Am șapte comenzi în lucru și nu știu dacă mi-ajunge marfa, deci…
Vorbim mai târziu?
Se dezbracă!
Bine.
Te ajut eu. Spune-mi ce să fac!
Dar…
Pot să tai castraveții?
Nu.
Rămâi la burgeri! Pune-ți șorțul ăsta!
- Iau cuțitul. - Te rog!
Mulțumesc mult! Mulțumesc pentru acest rol…
Știți unde e Abel?
Nu știți?
Grozav!
Abel, unde ești? Nu poți să dispari așa!
Trebuie să răspunzi. Vino aici!
Nu poți rata asta.
Mersi.
De ce ai venit, Abel?
Trebuia să-ți mulțumesc.
Filmul, nominalizarea sunt datorită ție.
Ai obținut ce ai vrut.
Se poate spune și așa.
Dar am pierdut ce era mai important.
Îmi pare rău că n-am dat semne.
Aveam nevoie de timp să te uit.
Și ai reușit?
M-ai uitat?
Nu e ușor.
Oricum, pari fericită.
Ți-ai împlinit visul.
Mă bucur pentru tine.
Mersi.
Ți-e bine?
Nu dorm de câteva luni.
Zău așa!
Viața e urâtă fără tine.
Mi-e dor de tine.
Ai câștigat Césarul?
Nu știu și nu-mi pasă.
Cum așa?
Am plecat de acolo ca să te văd.
- Poftim? Ceremonia e chiar acum? - Da.
Nu! Ești nebun.
Stai așa! Nici vorbă! Nu poți face asta, Abel!
Ce faci?
Nu te las să ratezi asta din cauza mea. Hai să luăm premiul! Haide!
Candidații sunt
Stéphane Bourgoin pentru Arogantul,
Antoine Delaunay pentru Procesul Berigot…
Nu înțeleg.
A dispărut cu totul.
Telefonul e închis.
- E prea repede. - Prea repede?
Da, ai viteză. Poți încetini?
Așa putem ajunge.
Césarul pentru cel mai bun regizor…
Renaud Léman pentru Terapia iubirii.
A câștigat iar.
Calmează-te!
- Era să-i omorâm! - Vrei să ajungi?
Felicitări!
Renaud Léman se alătură regizorilor favoriți.
E un dezastru!
- Spune-mi adevărul! Unde e? - Nu știu!
- Ajunge! - Poate că a plecat la Marion.
- Ai trecut pe roșu! - Da?
Înțeleg de ce nu mai ai permis!
L-ai lovit!
Sunt așa de emoționat! Nu știu cui să-i mulțumesc.
Deci, mă opresc aici.
Mersi! Trăiască cinematograful! Noapte bună!
Iar nominalizările pentru cel mai bun actor sunt…
- Rahat! Acum e? - Da.
Josselin Panchout, în Pariul lui Sophie, Yannick Ba…
Acum depinde de tine.
Nu vii cu mine?
Nu port rochia potrivită.
Mergi!
Nu! Stai așa!
Mergi! O să te urmăresc.
- Sunt cu tine. - Bine.
Doamnă, nu puteți opri aici! Plecați!
Da, scuze.
Premiul César pentru cel mai bun actor
îi revine lui…
Suspans.
Abel Camara, pentru Terapia iubirii.
E primul César pentru Abel Camara, după prima sa nominalizare.
- A venit! - Nu se poate!
E prima lui colaborare cu Renaud Léman,
în rolul unui doctor bântuit de prima lui iubire.
- Felicitări! - Mulțumesc.
E o nebunie.
Vă mulțumesc tuturor.
I-ați arătat acestui puști că viața nu se termină la 40 de ani.
Dimpotrivă. Abia începe.
Camille, Sami,
vă mulțumesc că mi-ați rămas mereu alături.
Vă iubesc foarte mult.
Iar ăsta e pentru voi.
Mulțumesc mult!
Orice ați face în viață, trebuie să îndrăzniți.
Trebuie să încercați, s-o dați în bară. Nu contează.
Chiar dacă alții vă judecă sau vă fac să nu mai credeți.
Iată confirmarea!
Am confundat adesea dorințele mele cu ale altora,
dar am întâlnit pe cineva.
Mi-a deschis ochii.
M-a făcut să înțeleg că succesul nu e doar o statuie mică pe un raft.
Poate nu-i place că vorbesc despre ea, dar astă-seară nu mă pot abține.
Mulțumesc, Marion!
Iar ai avut dreptate.
Acum trebuie să plec. Mă așteaptă cineva. Mulțumesc!
- Bravo! - Mersi.
Bravo, amice!
Hai!
Ești nebun! Nu poți face asta! Te așteaptă toată lumea.
Nu cred că-mi pasă.
Atunci, sărută-mă!
Nu suntem singuri, știi?
Nu cred că-mi pasă.
Subtitrarea: Daniel Onea