Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫תסתכלי על בעלך. תסתכלי עליי.‬
‫תסתכלי עליו ואז עליי.‬
‫לא, הוא לא אני.‬
‫אבל נתקן את זה.‬
‫האם גבר החלומות שלך‬ ‫מריח כמו הרפתקה? אין בעיה.‬
‫החיים יכולים להיות מלאי הפתעות.‬
‫האם את רוצה בחור קשוח אך רגיש‬ ‫שיגהץ את שמלות הערב שלך‬
‫ויכין לך ארוחת ערב נהדרת לאור נרות?‬
‫זה אפשרי.‬
‫האם את רוצה גבר שיכול להתמודד עם כל סכנה?‬
‫מצטער, נדמה לי שזה נחש.‬
‫גבר‬
‫שייקח אותך לקצוות העולם?‬
‫עד לפינות המרוחקות ביותר בתבל.‬
‫אם את חולמת על הדבר האמיתי,‬ ‫על קסם ועל רומנטיקה,‬
‫עוררי את כוחו הפנימי.‬
‫אל תחכו עוד, גבירותיי.‬
‫תנו לו…‬
‫מאהב צרפתי.‬
‫לומר "ז'ה טם" לאהבה.‬
‫וקאט!‬
‫קאט, תודה. קאט.‬ ‫-זה נראה מעולה.‬
‫בואו נזוז.‬ ‫-יש לנו את זה.‬
‫זה היה מעולה.‬
‫זהו זה, תודה. אני חושב שאנחנו בסדר.‬
‫טוב בעיניך?‬ ‫-כן, מושלם.‬
‫יופי, תודה.‬
‫בוא נצלם את תמונת האריזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תמונת אריזה, בבקשה.‬ ‫-לא על המסילות.‬
‫לקפל את הדולי.‬
‫קדימה, כמעט סיימנו!‬ ‫-אביזרים, בבקשה!‬
‫זה היה מצוין, אבל.‬
‫הלקוחות מתים על זה.‬ ‫-זה חרא.‬
‫אין מצב! היית מדהים. לא, באמת!‬
‫סקסי. פשוט מושלם!‬ ‫-למה הסכמתי לזה?‬
‫הרווחת ביומיים את מה שאני עושה בשנתיים.‬ ‫-אני שחקן, לא מוכר דאודורנט מחורבן!‬
‫יש לו ריח טוב. חוץ מזה, הוא אורגני.‬ ‫-אתה מצחין, אחי!‬
‫זה כמו כשהתחלת עם קרולין בתיכון. זוכר?‬
‫רואה! אני בדיחה.‬ ‫תפסיקי לדחוף לי דברים כאלה.‬
‫אני יודעת מה טוב לך, מאמי.‬
‫סרט טוב זה מה שטוב לי. לא פרסומת מחורבנת.‬
‫כל הכוכבים עושים את זה!‬
‫דיקפריו בפיאט העלובה הזאת.‬ ‫ג'ורג' קלוני מוכר קפה.‬
‫לא מפריע לי בושם, אבל דיור או שאנל.‬
‫כמו בראד פיט או לואי לאטור.‬ ‫-לא שוב!‬
‫תפסיק עם ההשוואות. זה מגוחך.‬
‫לאף אחד לא אכפת.‬ ‫-אף אחד?‬
‫מה עם פרס הסזאר שלו?‬
‫אף אחד לא שמע עליו אפילו.‬
‫כולם שמעו, קמי!‬ ‫-שטויות.‬
‫מחוץ לפריז, אף אחד לא מכיר אותו!‬ ‫לך לשארנט או לקורז ותראה.‬
‫נדמה לי שלאטור נולד בקורז.‬
‫תן לי את התרופות שלי.‬
‫קח.‬ ‫-תודה.‬
‫כמה הוא לוקח ביום?‬ ‫-יותר מדי.‬
‫- מבוסס על "איש חשוב מאוד"‬ ‫מאת שירלי מושאיוף -‬
‫תראה, זה "זאק אמר", הבחור מהסדרה.‬
‫אני מתה עליו!‬
‫זה לא אבל קמארה?‬ ‫-כן, תצלמי!‬
‫מה קורה, אבל?‬
‫הוא היה ככה קרוב אליי!‬ ‫-זה מטורף!‬
‫שלום, מה בשבילך?‬
‫ויסקי.‬
‫יאמאזאקי.‬
‫בדרך אליך.‬
‫יאמאזאקי, בבקשה.‬
‫- סקס, סמים, אלכוהול…‬ ‫אבל קמארה מתעמת עם השדים שלו -‬
‫בעצם, רק קפה. מה את עושה?‬
‫מצטערת, שום דבר. אביא לך מייד.‬
‫את מצלמת אותי?‬
‫ממש לא.‬
‫את מצלמת אותי.‬
‫למי אתה שולחת את זה?‬ ‫לאיזה מגזין? אין לך בושה?‬
‫איך התאורה?‬ ‫אני עצוב מספיק או שאת רוצה עוד?‬
‫סליחה, אתה לא בסדר.‬ ‫-תגידי לי.‬
‫יש בעיה, אבל?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יכול לשבת ולהירגע חמש דקות‬ ‫בלי שהצוות שלך יצלם אותי כמו פפראצי.‬
‫אתה יודע מה? תסתכל עליי.‬ ‫אני לא אחזור. הבנת? לעולם.‬
‫מה עשית?‬ ‫-כלום. הוא מתעצבן בלי שום סיבה.‬
‫הוא פרנואיד לגמרי.‬
‫אל תוציא את הבעיות שלך‬ ‫על אחרים. לך לטיפול.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-את יודעת מי הוא?‬
‫כן, אז מה? אני לא מתכוונת להתרפס.‬
‫אני מצטער, אבל.‬
‫היא חדשה ובטח במחזור.‬
‫סליחה?‬ ‫-זה פשוט מאוד. הלקוח הוא המלך.‬
‫במיוחד אבל.‬
‫למה "במיוחד"?‬
‫את לא מבינה.‬ ‫-אני מבינה בהחלט. אני הולכת.‬
‫בדיוק. צאי מפה.‬ ‫-על הזין שלי.‬
‫"במחזור"?‬ ‫-נו, באמת. אי אפשר להגיד כלום בימינו.‬
‫זה מחוץ לתחום.‬ ‫-תראה! היאמאזאקי שלך.‬
‫אופס, סליחה, החלקתי.‬
‫אופס, סליחה. אפשר לעבור? תודה.‬
‫קדימה. צאי מפה! את מפוטרת!‬
‫כמה חבל. להתראות, חזירים מיזוגינים!‬
‫זה מוגזם. לא צריך לפטר אותה.‬
‫חכי!‬
‫אני מצטער כל כך. תחזרי איתי. אני אטפל בזה.‬
‫שכח מזה. אני לא רוצה לעבוד‬ ‫בשביל האידיוט הזה.‬
‫תני לי לפצות אותך.‬
‫כמה הוא משלם?‬
‫אתה צוחק איתי? תעיף את זה. זה מביך.‬
‫אז מה אוכל לעשות? תגידי.‬
‫אני יכול לקחת אותך הביתה?‬
‫לא, זה מוזר. אני לא מכירה אותך.‬
‫את יודעת מי אני. אל תדאגי.‬
‫נו, אני אקח אותך הביתה.‬ ‫תני לי לקחת אותך הביתה. יהיה לי לעונג.‬
‫לא זה לא! נמאס לנו.‬ ‫אנחנו סובלות את זה כבר שנים.‬
‫גברתי, זה ברור שאני מתנצל.‬
‫זו לא הטרדה.‬ ‫-מה שתגיד.‬
‫אני אגיד שוב. סליחה.‬
‫26 דקות.‬ ‫-תני לי לקחת אותך הביתה.‬
‫זה המעט שאני יכול לעשות.‬ ‫-בסדר. בוא נזוז.‬
‫הנה.‬
‫יש דברים שלא משתנים.‬
‫גם את רוצה טרמפ?‬ ‫-לעולם לא נתקדם!‬
‫להתראות, גברתי.‬
‫- לבד בחלל -‬
‫מה שמך?‬
‫מריון.‬
‫מגנט בחורות נחמד.‬
‫שנות ה-60. נחמד מאוד.‬
‫שנת 1966.‬
‫אני אבל.‬
‫למה זה מצחיק?‬
‫אתה מתרגז בקלות.‬
‫אתה פרנואיד ממש.‬
‫זו פעם שנייה. אני איעלב.‬
‫ממה אתה מפחד? ממי אתה מפחד? מאנשים?‬
‫אני מפחד שאנשים יבגדו בי. זה שונה.‬
‫אז אתה נמצא בחברה רעה.‬ ‫-לא.‬
‫אני פרנואיד.‬
‫זה שם מאחור.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫נוכל להיות חברים?‬
‫ובכן… לא.‬
‫אבל תודה. ביי.‬
‫מה זאת אומרת, ״לא״?‬
‫מנון!‬
‫זה מריון.‬ ‫-סליחה.‬
‫אפשר לשאול דבר אחרון?‬
‫לא.‬
‫אפשר להיכנס לדקה?‬ ‫אני לא יכול ללכת לפגישה שלי ככה.‬
‫אין לך גבולות.‬
‫אל תשכחי שאת השפרצת עליי.‬
‫נקודה הגיונית.‬
‫תיכנס.‬
‫שמונה קומות, בלי מעלית. זו נקמה?‬
‫אוי, לא! לא, בבקשה, לא זה.‬
‫די.‬ ‫-אתה מפחד גם מכלבים?‬
‫לא, אבל הייתי מעדיף שהדבר הזה יהיה סגור.‬
‫בסדר.‬ ‫-קחי את זה.‬
‫זה קרוב מאוד.‬ ‫-בואי הנה.‬
‫תודה.‬
‫הנה. להתראות.‬ ‫-בואי.‬
‫יופי של בית.‬
‫תישארי כאן, בסדר?‬
‫- לואי לאטור -‬
‫אני באה. אני כבר אחזור.‬
‫תרגיש בבית.‬
‫כן, תודה. יש לך מאפרה?‬
‫רוצה גם קפה?‬ ‫-אני אשמח.‬
‫זה רק מדי פעם.‬
‫אני לא משתמש בסמים.‬
‫אל תאמיני למה שאומרים.‬
‫אני פשוט לא במצב טוב כל כך כרגע.‬
‫תעשה מה שבא לך. לא אכפת לי.‬
‫ואני לחוץ מאיזו תוכנית טלוויזיה.‬
‫זה בשביל קידום של סרט.‬
‫אני אמור להיות מצחיק, לספר בדיחות ולחייך.‬
‫קחי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אין לי כוחות.‬
‫הם בטח ישאלו על החברה שלי.‬
‫למה?‬
‫היא עזבה אותי לפני חודשיים.‬ ‫כולם מדברים רק על זה.‬
‫עכשיו הפפראצי לא מניחים לי.‬
‫נדבקים אליי כמו חרא לסוליה.‬
‫קשה לי לומר את זה.‬
‫סליחה.‬
‫גיליתי שהיא בגדה בי מהתראה בגוגל.‬
‫אני ושאר העולם.‬ ‫-ואו. זה קשה.‬
‫כן, זה קשה.‬
‫גם אני לא במצב מדהים. אני בתהליך גירושים.‬
‫לנחמה, הוא עזב אותי‬ ‫בשביל החברה הכי טובה שלי.‬
‫בגידה כפולה.‬ ‫-כן.‬
‫בדיוק פתחנו מסעדה והוא לא נותן לי להתקרב.‬
‫מניאק.‬
‫אז בתחרות לוזרים, אני מנצחת.‬
‫כן, יש לך סיכוי.‬
‫אפילו הכלב מסכים.‬ ‫-קוראים לה קלודין.‬
‫מה?‬
‫קלודין? את לא יכולה לקרוא לדבר הזה קלודין.‬ ‫-קלודין זה שם נחמד.‬
‫הוא נחמד, אבל לדברים קטנים.‬
‫קלודין!‬
‫את משוגעת.‬
‫רגע…‬
‫אז תתפשט.‬
‫לא, לא לזה התכוונתי.‬
‫אתה כאן כדי שאוציא את הכתם.‬
‫כן. נכון.‬
‫את יכולה לעזור לי.‬
‫נכון. אתה לא יכול לעשות‬ ‫שום דבר בעצמך, נכון?‬
‫אני יכול, אבל זה קשה.‬
‫נכון. במיוחד כשאתה מסטול.‬
‫רואה? זה קשה.‬
‫בבקשה. סיימתי.‬
‫לעזאזל…‬
‫יש לך עיניים יפות, את יודעת?‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני יודעת.‬
‫בחרתי לוותר על קריירת הדוגמנות שלי.‬
‫אני רציני.‬
‫את לא כמו כל הפרחות האלה.‬
‫את ממש…‬
‫יפה יחסית לבחורה מכוערת.‬
‫סליחה. כן. אתה יכול להוריד את זה?‬
‫שיט, רק רגע.‬
‫זו הסוכנת שלי.‬ ‫אני באיחור מטורף, היא תהרוג אותי.‬
‫תהיי בשקט.‬ ‫-בסדר.‬
‫קאם, מה קורה?‬ ‫-מה נסגר, אבל? אנחנו מחכים.‬
‫אני בדרך. הכול בסדר, אז אין מה לדאוג.‬
‫בטח. אני עוקבת אחרי המיקום שלך.‬ ‫אני יודעת שאתה לא בדרך לשום מקום.‬
‫כן. בסדר.‬
‫כן? מה אתה עושה?‬
‫כן, האמת שאני עושה מדיטציה.‬
‫מדיטציה? בווילז'ואיף? אתה צוחק?‬
‫ובכן…‬ ‫-זה סוחר חדש?‬
‫לא! זה לא משהו כזה.‬ ‫וילז'ואיף זו שכונה נהדרת למדיטציה.‬
‫אני בדרך.‬
‫מספיק. צא עכשיו!‬
‫תבטיח לי!‬ ‫-בסדר, ביי.‬
‫כי אני…‬
‫טוב, כדאי שאלך.‬
‫נראה לי שכדאי באמת.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫מה זה היה?‬
‫אופס, החלקתי.‬
‫את לא רוצה?‬
‫אני רוצה.‬
‫מריון, זה אני, תפתחי!‬ ‫-שיט, זה אנטואן.‬
‫מי זה אנטואן?‬
‫בעלי. לשעבר, זאת אומרת.‬ ‫אתה מבין את התמונה. קדימה.‬
‫תפתחי!‬ ‫-הוא באף-בי-איי או מה?‬
‫משוגע.‬ ‫-תתחבא!‬
‫לא. למה?‬ ‫-אל תקשה על המצב.‬
‫אני יודע שאת שם. תפתחי.‬
‫דופק כמו מטורף.‬
‫קדימה. לכאן.‬ ‫-זה אני. תפתחי!‬
‫הכלבה!‬ ‫-לא…‬
‫אי אפשר. תכניסי אותי לשם.‬ ‫-לא, אני לא יכולה.‬
‫אני יודע שאת שם.‬ ‫-בבקשה.‬
‫היא חברותית. תיכנס. שקט! לא לזוז!‬ ‫-בבקשה.‬
‫ברצינות? מה היא זוממת?‬
‫כן. ישנת?‬
‫לא, למה?‬ ‫-לא יודע. הסתכלת על עצמך?‬
‫למה אתה פה בכלל?‬ ‫-מסריח פה. מה את עושה?‬
‫שום דבר.‬
‫כרגיל.‬ ‫-אני רק יושב, בסדר?‬
‫לא שילמת שכר דירה כבר מלא זמן.‬
‫עם הרווח מהמסעדה, אתה לא יכול לשחרר?‬
‫אסור לנו לדון בזה בלי עורכי דין.‬ ‫איפה קלודין?‬
‫שם, למה?‬ ‫-אנחנו נוסעים לים בסוף השבוע.‬
‫עדיף על להיות סגורה פה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫לא, אני מעדיפה להשאיר אותה אצלי.‬
‫כדי להרגיש פחות בודדה?‬ ‫-הרגשתי בודדה איתך, אנטואן, אז…‬
‫את לוקחת תרופות או משהו?‬
‫עישנת. לכן מסריח פה. את מזניחה את עצמך.‬
‫תעזוב אותי. נמאס לי.‬
‫לעולם לא תמצאי גבר ככה. אף בחור לא…‬
‫למה הוא כאן?‬ ‫-לא תציגי איתי, מותק?‬
‫מי השמוק הזה?‬ ‫-רגע, אתה…‬
‫אבל קמארה, כן. ואתה?‬
‫אני הבעלים של הדירה הזאת.‬ ‫מה אתה עושה בבית שלי?‬
‫מה?‬
‫משהו מסריח.‬
‫את לא מריחה?‬ ‫-מה?‬
‫זה הבל הפה שלו.‬
‫כן?‬ ‫-הפה שלו.‬
‫באיזה קטע?‬
‫אתה לא יכול פשוט לצוץ ככה.‬
‫אם כן, תהיה ייצוגי. זה לא בסדר.‬
‫אתה תואם למסדרון. מאוד שנות ה-70.‬
‫מיושן. והשיער שלך נראה דליל.‬
‫שים לב למצח. הוא גדול מדי.‬
‫תלווה בריבית. אפשר להנחית שם מטוס.‬
‫זה כביש מהיר.‬
‫זה מצחיק בעיניך?‬ ‫-כן, זה מצחיק.‬
‫את שותקת?‬ ‫-מה אתה רוצה שהיא תגיד?‬
‫אתה מפריע.‬ ‫-כן?‬
‫אז לך הביתה, תצחצח שיניים‬ ‫ותעזוב אותה לנפשה.‬
‫באיזה קטע?‬ ‫-יופי.‬
‫ביי, כביש שש.‬ ‫-היי, זה…‬
‫להתראות!‬
‫איזה מין פסיכי יורד עלייך ככה?‬
‫לא הייתי צריך לעשות את זה?‬ ‫-לא, זה היה מושלם.‬
‫איפה הפלפלית מהמסעדה?‬
‫אני יודעת. אני לא יכולה איתו.‬
‫שיט, כדאי שאלך. סליחה, אני ממש חייב לזוז.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫אל תגיד סתם. אתה יודע שלא נתראה שוב.‬
‫כן, אני מניח. זה לא סביר.‬
‫אבל היה כיף.‬ ‫-כן.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫נעלמת כמו הודיני.‬
‫איפה היית? מה שמה? אני מכיר אותה?‬
‫קדימה. מאוחר מדי להקליט את הריאיון עכשיו.‬
‫הוא יהיה בשידור חי.‬ ‫-אני אסתדר.‬
‫ותחליף בגדים.‬
‫דודה מריון!‬
‫ז'אד!‬
‫מה שלומך, מתוקה?‬ ‫-טוב.‬
‫אימא! דודה מריון כאן!‬
‫דודה מריון כאן! היי, מותק.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫היי!‬ ‫-את נראית נהדר!‬
‫לא, אני נראית כמו חרא. אנטואן הבחין מייד.‬
‫קחי, הכנתי לך תבשיל טאג'ין.‬ ‫-נהדר.‬
‫תודה.‬
‫פגשת אותו? הסכמנו שלא. את גרועה.‬
‫הוא פשוט הופיע. הוא מתיש.‬
‫הוא בוגד, עוזב אותך,‬ ‫ועכשיו הוא מרגל אחרייך?‬
‫זו הטרדה! זה עוזר לתיק שלך. יופי, אהבתי.‬
‫תראי מה קניתי, אימא.‬
‫זה מהמם.‬ ‫-זה בשביל ז'אד?‬
‫מקנאה? תוכלי לשאול אותה לדייטים שלך.‬
‫אני לא יוצאת לדייטים.‬ ‫-אבל את תצאי.‬
‫נתתי את המספר שלך לפבלו ולרפאל,‬ ‫המתמחים בני ה-23 שלי.‬
‫לא נכון.‬ ‫-גם לרומן. בחור נחמד.‬
‫"בחור נחמד"? אני מעדיפה למות.‬
‫יש לך תמונה של רומן?‬ ‫-היי, אבא.‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫…הסדרה המצליחה "זאק אמר"…‬ ‫-מה שלומך, אבא?‬
‫כל סרט הוא שובר קופות…‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אתה צופה בזה עכשיו, נכון?‬
‫אחרי "המרגל שקם מהאפר" ו"שוד בריביירה",‬
‫הוא בא לדבר על "לבד בחלל".‬
‫עוד פנינה.‬
‫כן!‬ ‫-נדבר על הקריירה המיוחדת שלו.‬
‫וגם על הכישלונות שלו.‬
‫ועל המעשים השטותיים שלו‬ ‫שממלאים את מדורי הרכילות.‬
‫הוא יחיד במינו ואנחנו אוהבים אותו.‬ ‫קבלו בבקשה את אבל קמארה.‬
‫טוב שהצטרפת אלינו, אבל.‬ ‫-תודה.‬
‫מזמן לא התראינו.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מראה נדיר בתקשורת.‬ ‫-קצת.‬
‫אני חייב לעשות את זה. "זאק אמר", מה שלומך?‬
‫אני בסדר. עברתי תקופה קשה.‬
‫אבל זה בעבר…‬ ‫-הייתי שוכבת איתו.‬
‫סליחה? את רצינית?‬
‫נו! גם אתה היית. תראה אותו!‬ ‫-אין מצב!‬
‫לא הייתי. באיזה קטע?‬
‫אני לא מבין על מה המהומה.‬
‫לא! אל תכבה.‬ ‫-לא!‬
‫תודה! אני לא מבין מה את רואה בו.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-אי אפשר לעמוד בפניו.‬
‫באמת? אני לא מבין.‬ ‫-כן!‬
‫בטוח יש סלבריטאית‬ ‫שתשכב איתה אם אני אתן לך?‬
‫אני לא יודע. טוב…‬
‫אני די מחבב את מרילין.‬
‫היא מתה, מותק. אני אוהבת אותך, טמבל.‬ ‫-אני מתכוון כשהיא הייתה בחיים!‬
‫אהבנו את הסרט ממש.‬
‫אבל, יש לנו הפתעה בשבילך.‬
‫מגניב, הוא מת על הפתעות.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫נתקלנו בחברה שלך‬ ‫בתצוגה של בלמיין אחר הצהריים.‬
‫נגנו את הסרטון ונדבר אחר כך.‬
‫לנה, לכאן!‬ ‫-לנה, את נראית מדהים.‬
‫אבל קמארה יתארח בתוכנית שלנו הערב.‬ ‫יש לך משהו לומר לו?‬
‫למען האמת, אני לא רוצה לדבר על אבל.‬
‫אם הייתה לי עצה, עם כל החיבה שיש לי כלפיו,‬ ‫הייתי אומרת לו להמשיך הלאה, כמוני.‬
‫תודה, לנה.‬ ‫-לואי!‬
‫לואי, בבקשה!‬ ‫-מר לאטור, בבקשה, לכאן.‬
‫לכאן. זה מושלם.‬ ‫-לכאן!‬
‫אני בטוח שהיית מודע לזה.‬
‫כן.‬
‫אתה רוצה להגיב?‬
‫לא, אבל…‬
‫אני אספר לך סוד.‬
‫אני כמעט בן 40.‬
‫בדיוק ככה, אבל. לאט לאט, מותק.‬
‫היחסים עם לנה היו מסובכים.‬
‫התקופה שהייתי איתה שייכת לעבר.‬
‫וזה בסדר גמור.‬
‫למה את מחייך, אבל?‬
‫אני לא מחייך.‬
‫אתה כן.‬ ‫-אני לא.‬
‫אתה מסתיר משהו.‬
‫אין מה להסתיר.‬ ‫-אנחנו רוצים לדעת הכול.‬
‫כן!‬
‫ספר לנו, אבל.‬
‫בסדר, אני אספר לכם.‬
‫האמת היא שגם אני פגשתי מישהי.‬
‫נחמד!‬
‫שחקנית?‬ ‫-לא.‬
‫הוא טוב.‬
‫כן, ידעתי שהוא מקבל קצת.‬
‫אתה לא רואה שהוא סתם ממציא?‬ ‫-ספר לנו!‬
‫זרה מסתורית שתהיה מושא הקנאה של רבות.‬
‫מתי נוכל לפגוש אותה?‬ ‫-עוד לא. כבר אמרתי יותר מדי. זה מספיק.‬
‫דבר אחד בטוח…‬
‫אני מאוהב. הנה.‬
‫מעולה. כל הכבוד!‬ ‫-אידיוט. למה אמרתי את זה?‬
‫מה? אתה צוחק? אתה לוהט ברשת.‬ ‫כולם רוצים לדעת מי היא.‬
‫למה אני עושה את זה? אני שונא את עצמי.‬
‫תפסיק. זה היה רעיון נהדר.‬ ‫תן לי לחשוב. אני אמצא מישהי.‬
‫אני מזהיר אותך, לא אעמיד פנים.‬ ‫-האמריקאים עושים את זה.‬
‫צריך בחורה שתשתף פעולה בתשלום. קל!‬ ‫-לשאול את בת הדודה שלי מלימוז'?‬
‫סברינה?‬ ‫-כן!‬
‫הוא השתגע.‬ ‫-לא משנה מי!‬
‫למי אכפת? נמצא שחקנית‬ ‫שתגלם אופה, מורה, קוסמטיקאית…‬
‫סברינה היא קוסמטיקאית.‬
‫הבחורה לא משנה, אלא הסיפור שאנחנו מספרים.‬
‫יש בחורה חדשה בסוכנות‬ ‫שתהיה נהדרת. אדלין בלאז.‬
‫בלאז! זה השם שלה?‬
‫אני לא אשכב עם כל אחת.‬ ‫-בדרך כלל זה לא מפריע לך.‬
‫אתה לא צריך לשכב איתה.‬
‫פשוט תלך לכמה אירועים.‬ ‫כולם יפסיקו לדבר על לנה.‬
‫השתגעתם. לא רוצה בחורה מזויפת‬ ‫שתשחק את הבחורה המזויפת שלי.‬
‫אם זה מוזר מדי, תמצא בחורה מרוששת.‬ ‫אתה תעזור לה. כולם מנצחים.‬
‫כן.‬ ‫-כשאתה מנסח את זה ככה…‬
‫אני לא אומר את זה למען סברינה.‬
‫לא ייאמן.‬
‫יופי, אני אטפל בזה.‬ ‫-רגע.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫מה? לאן אתה הולך?‬
‫אני לא יכולה יותר. מה אתם עושים?‬
‫תירגעו!‬
‫אלוהים, אמן שאלה ההורים שלכם.‬
‫הפתעוש!‬ ‫-מה אתה עושה כאן?‬
‫את עסוקה.‬
‫זה יום ההולדת של האחיינית שלי.‬
‫עברו שלוש שעות והראש שלי מתפוצץ.‬
‫כן, שיט. לא זמן טוב.‬
‫לא ממש. סליחה.‬
‫רציתי לבקש ממך טובה, אבל לא היה לי‬ ‫את המספר שלך, רק את הכתובת.‬
‫לעזאזל, אני לא עומדת בזה יותר.‬ ‫די עם הבלונים!‬
‫אני אשתגע.‬
‫רוצה שאעזור לך?‬
‫תוכל להרגיע עשרה ילדים משתוללים?‬
‫כמובן.‬
‫קדימה!‬
‫תצטרפי!‬
‫וסיבוב!‬
‫בואו נעשה את זה. קדימה.‬
‫פשוט תעשו כמוני, בסדר? תוציאו את הישבן!‬
‫קדימה! לנער את הישבן.‬
‫אל תעשו פרצוף כזה! תראו כמה הם נהנים.‬
‫חכו!‬
‫שכרת מישהו?‬ ‫-זה…‬
‫ידיים ככה!‬
‫מוזר. הוא נראה כמו השחקן הזה.‬ ‫-הוא לא כפיל. הוא חבר.‬
‫ככה!‬ ‫-חבר?‬
‫תעשו ככה.‬
‫החבר שלך רקדן נהדר.‬ ‫-כמה הוא עולה?‬
‫שום דבר. הוא הציע לעזור.‬ ‫תראו איך הוא מסתדר עם ז'אד. זה כזה חמוד.‬
‫כן.‬
‫הוא כזה חמוד.‬
‫ושוב!‬
‫טוב, כן. אבל!‬
‫אתם מעולים. תמשיכו, ילדים. תמשיכו.‬
‫זין עליי.‬ ‫-כן, זה באמת הוא.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, אני אסטל, אחותה הקטנה של מריון.‬
‫אחותי וסדריק, בעלה.‬ ‫-היי, גבר.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-היי. הכול טוב. כן.‬
‫אתם ההורים של ז'אד?‬ ‫-כן.‬
‫היא אדירה.‬
‫כן, היא מגניבה.‬ ‫-הילדונת שלי!‬
‫היא ילדה מגניבה.‬
‫טוב, אני חושבת‬ ‫שהם מעולם לא פגשו מישהו מפורסם, אז…‬
‫אני כן. ראיתי את פרנסואה הולנד בטיל.‬
‫מגניב.‬
‫למי אכפת?‬ ‫-הוא עוד היה נשיא אז.‬
‫זו הדלת. תוכל…?‬ ‫-אני אלך.‬
‫אל תלכו לשום מקום.‬ ‫-בטח.‬
‫היי! את יכולה להירגע?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫היכנסו.‬ ‫-אבל קמארה?‬
‫יכולת להזהיר אותי. הייתי הולכת למספרה.‬
‫למספרה?‬
‫מה? את נראית נהדר כמו שאת.‬
‫לא תכננתי שהוא יבוא שוב.‬
‫"שוב"? מה פספסתי?‬ ‫את שוכבת עם אבל קמארה ולא סיפרת לי?‬
‫ואו. הוא כזה לוהט וסקסי!‬
‫היי! אני ממש כאן.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫את משוגעת. לא שכבתי עם אף אחד.‬ ‫הוא פשוט מדוכדך.‬
‫כן?‬ ‫-הוא היה בודד והיה צריך לדבר.‬
‫לא, הוא צריך זיון.‬
‫שלום! אני עדיין כאן!‬
‫את כזאת מביכה. בכל אופן, אני לא מעוניינת.‬
‫את צוחקת עליי?‬ ‫-לא.‬
‫באמת, אסטל, יש לי דברים חשובים יותר.‬
‫אני לא צריכה סטוצים עלובים עם…‬ ‫-בדיוק!‬
‫עם אטרקציה בקרקס!‬
‫די, נו!‬
‫אני גאה בך.‬
‫ואו.‬
‫אני לא יודעת איך אתה סובל את זה.‬ ‫בטח יש לך סבלנות של קדוש.‬
‫כשאנשים בסדר, זה נחמד.‬ ‫כשהם מעצבנים, אני פשוט מעמיד פנים.‬
‫אני כנה מדי.‬
‫אני לא יכולה לשקר. ישר רואים עליי.‬
‫שיט.‬
‫אתה יכול לחתוך מלפפון לסלט?‬
‫אני לא יודע איך.‬
‫אל תהיה מצחיק!‬
‫אני אנסה, אבל אני לא מבטיח כלום.‬
‫ואו! זו חתיכת חביתה!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה קישוא.‬
‫זה מלפפון.‬
‫סידרת אותי. תראי אותם!‬
‫הם אחים. תראי, הם אותו הדבר! עבדת עליי.‬
‫את שמה אותם זה ליד זה.‬
‫אתה קורע.‬ ‫-תודה.‬
‫מה יש?‬ ‫-זה טעים כל כך.‬
‫תירגע. זו רק חביתה.‬
‫היא הכי טעימה בעולם!‬
‫אם אקבל את המסעדה שלי,‬ ‫אני אשים בתפריט "אומלט של אבל, הטוב בתבל".‬
‫למה חזרת?‬
‫איזו טובה רצית לבקש?‬
‫לא משנה. זה לא חשוב.‬
‫מה זה היה?‬
‫מה?‬
‫המבט הזה. זה אסור.‬
‫למה?‬
‫אתה משחק.‬ ‫-אני לא!‬
‫אני יכולה לזהות. אתמול, היום, עכשיו.‬
‫למה לעשות את זה?‬
‫אני שמח.‬
‫מזמן לא הייתי.‬ ‫-תפסיק. משהו קורה.‬
‫למה בחור שיכול להשיג כל בחורה‬ ‫נמצא במטבח שלי ונותן לי את המבט ההורס הזה?‬
‫רגע, מה מוזר יותר?‬
‫העובדה שאני רוצה לראות אותך שוב‬ ‫או שאת שואלת למה?‬
‫בכנות, גם וגם.‬
‫מגניב. אנחנו פשוט שני מוזרים.‬
‫הבחור המוזר יכול להזמין‬ ‫את הבחורה המוזרה לארוחת ערב?‬
‫או למשקה?‬
‫מצטערת, אבל אני חושבת שזה לא רעיון טוב.‬
‫יש לי מספיק בעיות בחיים.‬
‫אה, כן?‬
‫לא חשבתי שאני מהווה בעיה.‬ ‫-לא, סליחה. אני…‬
‫לא התכוונתי לזה. אתה יודע למה אני מתכוונת.‬
‫זה בסדר. אם את לא מעוניינת,‬ ‫את לא מעוניינת.‬
‫זה מה יש. זה לא סיפור.‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב, בכל אופן…‬
‫שמרי על עצמך. תודה על החביתה.‬
‫רגע, אתה כועס עליי?‬
‫לא, ממש לא. אני מבין.‬
‫להתראות.‬
‫ביי.‬
‫מה? את רצינית?‬
‫הוא חרט את המספר שלו על קישוא‬ ‫ואת לא רואה כמה זה פאלי?‬
‫את מקרה אבוד.‬
‫הוא פחות תופס מעצמו משחשבתי.‬
‫הוא נחמד ממש.‬
‫כן, בטח.‬
‫אז העפת אותו.‬
‫את לא נורמלית!‬
‫נו, באמת. הוא ואני, זה יהיה מגוחך.‬
‫לא, אני לא מבינה למה.‬
‫הוא כוכב. אני סתם בחורה רגילה.‬
‫אף אחד לא יאמין לזה. זה לא יעבוד.‬
‫זה יכול לעבוד.‬
‫אף אחד לא מבקש ממך להתחתן איתו.‬
‫סוף-סוף משהו מגניב קורה,‬ ‫אז תיהני מזה, אחותי.‬
‫כשאני חושבת על זה, באמת נהניתי איתו מאוד.‬
‫כן.‬
‫כל כך לא סביר. כמעט סוריאליסטי, מבינה?‬
‫בחזרה למציאות, הבעל השמוק שלך כאן.‬
‫שלום.‬
‫היי. הנה, רצועה, אוכל.‬
‫בסדר. אנחנו צריכים לדבר.‬ ‫-אין לי זמן.‬
‫יש לי שיעור נהיגה ואני עם אסטל, רואה?‬
‫אי אפשר לדבר מולה. היא עוה"ד שלך.‬ ‫-אז תשתוק.‬
‫מקסימה כמו תמיד.‬
‫אין לך כסף לשכר דירה,‬ ‫אבל לשיעורי נהיגה כן?‬
‫ההורים שלי עזרו לי.‬ ‫-לא הגבר החדש שלך?‬
‫איזה גבר?‬
‫אל תשחקי אותה טיפשה. את לא בתמונה,‬ ‫אבל אני מזהה את הבניין.‬
‫- קמארה מאוהב? -‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫את יודעת שהוא שכב עם כל פריז?‬ ‫את דוחה אותי.‬
‫כל מה שאתה אומר נרשם, אנטואן.‬
‫תהיה מציאותי. לא קרה כלום.‬ ‫-הבחור העירום בדירה שלי הוא רק חבר?‬
‫הוא רצה שזה ייראה ככה.‬ ‫ככה הוא. הוא אוהב להשתטות.‬
‫ברצינות, זה מגוחך.‬
‫אז איך פגשת אותו? לפני כמה זמן?‬ ‫תעני לי. תגידי לי לפני שאשתגע!‬
‫איומים, נרשם.‬
‫אל תתרגז. נפרדנו.‬ ‫אני יכולה לעשות מה שבזין שלי!‬
‫בול, אחותי.‬
‫אם לא תשלמי עד מחר,‬ ‫אני אקח את הדירה בחזרה.‬
‫ברור? טוב, בסדר. ביי.‬
‫ביי.‬
‫ביוש.‬
‫כמה מקסים.‬
‫הוא צריך להתגרש כדי לקנא.‬
‫בואי, מותק.‬
‫רואה, צדקתי. את ואבל אמינים. תראי!‬
‫זה… זה הבניין שלך. זה איפה שאת גרה.‬
‫"האם הוא מצא אהבה סוף-סוף?" זה מטורף!‬
‫זה קשקוש.‬
‫זה מדהים!‬
‫כן, גבר רגיש, אוהב ונאמן,‬ ‫שחולם להקים משפחה.‬
‫זה מה שאנחנו רוצים. הם מתים על זה!‬ ‫אני אגיד לו את כל זה ואחזור אליך. ביי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הם רוצים לחדש את החוזה שלך ל"מאהב צרפתי".‬
‫לא, בבקשה. אמרנו שדי.‬ ‫-אני יודעת, אבל הם ראו את התוכנית.‬
‫הסיפור שלך על האישה המסתורית החדשה שלך…‬ ‫הם השתגעו על זה!‬
‫הם לוחצים חזק.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫הם ישלשו את השכר שלך.‬
‫ישלשו?‬
‫כן, ישלשו.‬
‫וזה?‬
‫מצאת מישהי?‬
‫היא מוכנה לשחק את התפקיד?‬
‫כן. הכול טוב.‬
‫הכול טוב. פשוט…‬
‫יש כמה פרטים לסגור.‬
‫אבל זה יעבוד. זה סגור.‬ ‫-אז לא מצאת אף אחת?‬
‫מצאתי.‬ ‫-יש לי פתרון.‬
‫איזה פתרון?‬
‫אדלין בלאז. היא כאן. אתה כאן.‬
‫אני אכניס אותה ונראה איך זה ילך.‬ ‫-לא, לא, לא.‬
‫אין לי זמן לפגוש אף אחת.‬
‫בסדר? תסדרי את הבלגן הזה.‬ ‫יש לי פגישות. אין לי זמן.‬
‫אתה תראה. היא מתוקה.‬ ‫-אני לא רוצה מתוקה!‬
‫שלום, היי.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫כן, כמובן, בבקשה.‬
‫שבי.‬ ‫-תודה. שלום.‬
‫אז, אדלין, זה אבל.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אבל, סיפרתי לך על אדלין.‬
‫היא הייתה מדהימה ב"הלב הוא בדרן עצוב"‬ ‫בפסטיבל אביניון.‬
‫את נחמדה מדי.‬
‫זה מעולה. אז את היית הבדרנית העצובה?‬
‫לא, אני הייתי הלב של הבדרן.‬
‫הבנתי.‬
‫זה היה כיף ממש כי הייתי מכוסה בסטייקים.‬
‫זו לא הנקודה. אדלין יודעת למה היא כאן.‬
‫אתם צריכים לצאת לשתות משהו‬ ‫ולהכיר זה את זה.‬
‫אני אשמח.‬
‫למרבה הצער, אבל לא יכול.‬
‫לא, האמת שזה בסדר.‬
‫ביטלתי הכול.‬ ‫-אין לך פגישות?‬
‫לא, אני פנוי לגמרי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫ויש האפי האוור.‬ ‫מושלם בשביל להכיר זה את זה.‬
‫בהחלט.‬ ‫-כן.‬
‫למען האמת, העבודה הזאת תהיה מושלמת.‬
‫יהיו לי שעות קבועות, בלי חלטורות.‬
‫ו… אני לא יודעת. נוכל אפילו לשכב אם תרצה.‬
‫זה לא הרעיון. עדיף לא לסבך את העניינים.‬
‫כמובן. חבל.‬
‫אז נשאיר את זה לכימיה.‬
‫כן.‬
‫אתה מזל תאומים, נכון?‬ ‫-לא, שור.‬
‫באמת, שור?‬
‫כן.‬ ‫-אני מזל דגים.‬
‫אדמה ומים, התאמה מינית מדהימה.‬
‫שלום, יקירה.‬
‫למה את כאן, מותק?‬
‫אני נפגשת עם חברים. מטורף, נכון?‬ ‫-מדהים!‬
‫מה קורה?‬
‫טוב…‬ ‫-נעים מאוד. אני רוז.‬
‫נעים מאוד. אבל.‬
‫אני יודעת.‬
‫מה קורה? יש תוכניות לערב?‬
‫לא חשבנו על זה.‬
‫המפיק הזה, סקלייר, עורך מסיבה.‬
‫אני יודעת. זה יהיה מדהים,‬ ‫אבל תשכחי מזה. אני לא מוזמנת.‬
‫גם אני לא.‬
‫חבל.‬
‫אני מוזמן.‬ ‫-מה? אין מצב!‬
‫אני תמיד מוזמן.‬
‫אז? תבחר בי?‬
‫תשכחי מהליהוק.‬
‫מה?‬ ‫-אין עבודה.‬
‫באמת?‬ ‫-לא, לא הייתי עושה דבר כזה.‬
‫חדשות טובות. עכשיו נוכל לשכב.‬
‫רוצה קצת?‬
‫אני מצלם מחר.‬
‫למי אכפת? אנחנו נהנים. נו.‬
‫זה ירוק. סעי!‬
‫מריון, דעתך מוסחת היום.‬ ‫-כן, סליחה.‬
‫תני גז!‬
‫מאוחר מדי.‬
‫- לבד בחלל -‬
‫גורם לרצות לנסוע לחלל, נכון?‬
‫ביי.‬
‫- בית ספר עירוני לנהיגה -‬
‫- היי! -‬
‫- עדיין רוצה לשתות משהו עם בחורה מוזרה? -‬
‫- נתראה מחוץ לבניין שלך ב-12 -‬
‫גברתי! היי, גברת!‬
‫גברתי. מריון!‬
‫היי, מריון!‬
‫בואי הנה!‬
‫אתה מדבר אליי?‬
‫אני הכלבה שלך? מי אתה חושב שאתה?‬
‫אל תנבח על בנות. צא ונדבר.‬
‫את ישירה. את בחורה מצחיקה.‬
‫יש לי משהו קטן בשבילך. תיכנסי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הפתעה. הפתעה גדולה, האמת,‬ ‫אם את מבינה למה אני מתכוון.‬
‫לא, אני לא. אם זה הזין שלך,‬ ‫אני חושבת שאני אקיא.‬
‫מה? לא, לא הבנת. הזין שלי לא קשור לזה.‬
‫לא, זו הפתעה אמיתית.‬
‫מה נראה לך שאתה עושה, אבל?‬
‫אני מתחבא. קדימה, תיכנסי.‬
‫למה אתה מתנהג כמו סוטה?‬
‫אני לא. אני במצב סוכן חשאי‬ ‫כדי להתחמק מהפפראצי.‬
‫תסתכלי, שם.‬
‫אני סמי. נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫בתור סוכן חשאי, אתה נוהג בחרא של מכונית.‬
‫את צוחקת? היא עילאית.‬ ‫פיג'ו 309 ג'י-טי-איי 16-וי.‬
‫היא בדיוק עברה כוונון. גם החלפתי‬ ‫לה צמיגים והכנסתי תיבת הילוכים של 205.‬
‫את לא מבינה כלום.‬
‫אני לא מבינה כלום?‬
‫דבר ראשון, ל-309 שלך‬ ‫יש פנצ'ר בגלגל הימני הקדמי.‬
‫ולגבי קיצור ההילוכים,‬
‫אני לא בטוחה שסט ההילוכים‬ ‫של ה־205 יחזיק את המומנט.‬
‫איך את יודעת כל כך הרבה‬ ‫על סט ההילוכים שלי?‬
‫אבא שלי מכונאי.‬ ‫הוא לימד אותי דבר או שניים.‬
‫נהדר! אני מחפש מישהו‬ ‫שיחליף לי את מיגון הסף.‬
‫בסדר, ניסע למוסך אחר כך,‬ ‫אבל יש לנו פגישה, אז בואו נזוז.‬
‫לאן?‬ ‫-הפתעוש!‬
‫קדימה, סע.‬
‫- מוזאון קונדה -‬
‫כאן אנחנו מצלמים היום.‬
‫לא רע, נכון?‬
‫זה באמת רק אנחנו? מדהים.‬
‫יתרונות המקצוע, מה?‬
‫הודות לאבל, עשינו כמה דברים מטורפים.‬
‫טסתי באפס כבידה,‬ ‫אכלתי ארוחת ערב בארמון האליזה,‬
‫פגשתי את קתרין דנב ואפילו חיבקתי דוב.‬
‫אז אתם חברים ותיקים.‬ ‫-מאז ומתמיד. האימהות שלנו היו חברות.‬
‫נלי גידלה את אבל לבד, וכעבור כמה שנים,‬
‫כשאני נולדתי, אבא שלי ברח,‬
‫אז גדלנו יחד. ארבעתנו בדירה בשרנטון.‬
‫אנחנו והאימהות שלנו. היה אדיר.‬
‫ואז אבל קיבל את ההזדמנות הראשונה שלו,‬ ‫אבל נלי חלתה.‬
‫הסדרה הייתה להיט,‬ ‫אבל היא לא זכתה לראות אותה.‬
‫היא נפטרה.‬
‫ואבל נשאר איתנו.‬
‫ואז הגיעו הצילומים לסרטים,‬
‫תהילה, בנות, כל זה, אבל מעולם לא התרחקנו.‬
‫אז אבל הוא באמת כמו אח בשבילי.‬
‫שאלה אחת ואתה מתחיל לירות!‬
‫סליחה, נסחפתי.‬
‫אני לא רגיל ששואלים אותי שאלות.‬
‫זה די נוגע ללב, האמת.‬
‫ומה לא שואלים אותך?‬
‫אף פעם לא שואלים אותי‬ ‫מה שלומי או מה אני עושה.‬
‫או את השם שלי.‬ ‫רק מבקשים ממני רק את המספר של אבל.‬
‫אל תדאג. כבר יש לי אותו.‬
‫את לא כמו האחרות. מגניב שהסכמת.‬
‫הסכמתי למה?‬
‫לארוחת צהריים.‬
‫ארוחת צהריים איתנו. כלומר, איתי.‬ ‫אני מרוצה מאוד. זה מגניב.‬
‫בעונג רב!‬
‫בכנות, בהתחשב במיקום שלנו,‬ ‫אין לי שום חרטות.‬
‫היא לא יודעת.‬ ‫-לא.‬
‫עוד לא סיפרתי לה.‬ ‫-שום דבר? לא שאלת אותה?‬
‫לא, לא שאלתי אותה באופן רשמי,‬
‫אבל אני אשאל.‬
‫תעשה מה שאתה רוצה.‬
‫קדימה. אני הולך לפגוש את החברה שלי.‬
‫אתה מכיר את כולם כאן?‬ ‫-פחות או יותר.‬
‫אז אתה יכול להירגע? אין פפראצי?‬
‫לא, הצוות רגיל לזה.‬
‫אבל הם עדיין מדברים מאחורי הגב שלי.‬
‫כמו עכשיו, למשל. הם מדברים עלינו.‬
‫באמת?‬ ‫-הם רוצים לדעת אם אנחנו עושים את זה.‬
‫די, נו.‬ ‫-באמת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא מפריע לך?‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אני רגיל לזה.‬
‫את יודעת, אנשים…‬
‫הם שופטים אותי, מבקרים אותי, לועגים לי.‬ ‫הם לא יודעים כלום.‬
‫יום אחד אוהבים אותי,‬ ‫למחרת שונאים אותי. ככה זה.‬
‫די, אני אבכה בגללך.‬
‫רואה, גם את לועגת לי. זה לא יפה.‬
‫סליחה, אבל, אנחנו קצת בפיגור.‬ ‫חייבים להתקדם.‬
‫מצטער, אני חייב ללכת.‬ ‫-בסדר.‬
‫נתראה על הסט?‬ ‫-כן.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-נתראה.‬
‫תהיי בסדר?‬
‫סליחה. סליחה על ההפרעה.‬
‫את יכולה להעביר לי את המלח, בבקשה?‬
‫בטח.‬
‫כמה נחמד מצידך. את חדשה פה? את ניצבת?‬
‫לא, אני רק מבקרת.‬
‫רק מבקרת.‬
‫היא רק מבקרת.‬
‫כמו האחרות.‬ ‫-אין מצב. אוי ואבוי.‬
‫סליחה. סלחי לי.‬
‫מצטערת.‬ ‫-סליחה. את לא יכולה להישאר כאן.‬
‫סליחה. סלחי לי.‬
‫פנו דרך.‬ ‫-סליחה.‬
‫איפה כפיל הגוף של אבל?‬
‫קדימה, בואו נתקדם!‬
‫גברתי מכבדת אותי בנוכחותה.‬
‫הפחדת אותי, יא דביל.‬
‫שמתי לב!‬ ‫-זה משהו.‬
‫יפה, נכון?‬
‫בחיי, הם הלכו עד הסוף. הפאה, הנוצה…‬
‫אבל, נצלם את הפעלול עם ז'י-פה.‬ ‫ואז נצלם את הסצנה איתך.‬
‫בסדר.‬
‫אתה לא עושה את הפעלולים בעצמך?‬
‫כן. כמובן.‬
‫מתילד, למה את מתכוונת?‬
‫לא הבנתי, אבל אני אצטלם לשוט.‬
‫אבל זה מסוכן ממש.‬
‫בדרך כלל אתה מעדיף שז'י-פה יעשה את זה.‬
‫מי זה ז'י-פה? אני בדרך כלל עושה‬ ‫את הפעלולים בעצמי.‬
‫ואני עושה אותם היטב.‬
‫אבל זה מסוכן.‬ ‫-איך? זה סתם סוס שרץ.‬
‫שרודפים אחריו 5 רוכבים חמושים.‬
‫מעל לגדר.‬ ‫-דרך היער.‬
‫דוהר למרחקים.‬ ‫-במהירות.‬
‫למדתי רכיבה במשך חודשיים. זה לא היה לחינם!‬
‫אמרתי שאעשה את זה, אז אני אעשה את הפעלול.‬
‫נקודה. קדימה, בואו נתקדם.‬
‫כרצונך. לא אכפת לי. בואו נצלם. אין לי זמן.‬
‫טוב, אז בעצם, אבל עושה את הפעלול.‬
‫אני חוזרת, אבל עושה את הפעלול.‬
‫נהדר. נכון!‬
‫איפה סוסתי הנאמנה?‬
‫אבל, אתה בסדר? אל תדאג.‬
‫נתתי לך את טורנדו, הרולס-רויס,‬
‫אבל היא גם ספוג. בסדר? היא מרגישה הכול.‬
‫אבל אם אתה לא מפחד, אין מה לדאוג.‬ ‫-אני לא מפחד.‬
‫לא מפחד בכלל. אני להוט להתחיל.‬
‫נכון, טורנדו קטנה שלי?‬
‫לעזאזל! זה נורמלי?‬ ‫-רק מבחן. היא מצדיקה את שמה.‬
‫מה יש לסוסה הארורה הזאת?‬ ‫היא שתתה רד בול?‬
‫מצלמה רצה!‬
‫תתכוננו לצלם. כולם להיות מוכנים.‬
‫מצלמה רצה.‬
‫אני אניח לך, בסדר?‬ ‫-לא!‬
‫הסוסה לא מרוצה. היא מתרגזת.‬
‫שקט על הסט, בבקשה. סאונד!‬
‫סצנה 1/115, טייק ראשון.‬
‫ואקשן!‬
‫פאק, לא, עדיין לא. אני לא מוכן.‬
‫אני לא מוכן!‬
‫לאט, טורנדו. לאט לאט. ככה.‬
‫זה טוב.‬
‫הוא טוב!‬
‫קדימה, טורנדו!‬
‫אקשן.‬ ‫-תכניסו את הסוסים.‬
‫מצוין!‬
‫זה מעולה.‬
‫שיט!‬
‫קאט!‬ ‫-קאט.‬
‫שיט! סוסה מטומטמת.‬
‫זה בסדר.‬
‫טורנדו התחרפנה, אבל אני בסדר.‬
‫זה בסדר. אני בסדר!‬
‫זה בסדר.‬
‫בסדר, לאפס.‬ ‫-פאק. לא!‬
‫עצרו!‬ ‫-אמרתי קאט!‬
‫תעצור אותם!‬
‫הבולבול שלי!‬
‫פאק!‬
‫תזעיקו אמבולנס.‬ ‫-הצילו!‬
‫לאבל הייתה תאונה.‬
‫זה כואב! הצילו!‬ ‫-יש סיבה שיש לנו פעלולן!‬
‫תני לי את ההתחלה. זה היה נהדר.‬
‫היא הרגישה משהו. היא כמו ספוג.‬
‫אני גוסס!‬ ‫-הרגישה משהו?‬
‫הצילו!‬
‫אמבולנס, חובש. תתקשרו לכולם. לעזאזל!‬
‫- חדר מיון -‬
‫הקריירה שלי נגמרה.‬ ‫ייתכן שלעולם לא יהיו לי ילדים.‬
‫לא, מר קמארה, בדקתי את הביצים שלך‬ ‫ואתה בסדר גמור.‬
‫בדקת את הביצים שלי?‬ ‫-כן.‬
‫התעלפת. עשיתי את העבודה שלי.‬
‫מי עושה דברים כאלה?‬
‫אני בטוחה שזה בסדר.‬ ‫-איפה אנחנו?‬
‫לא בבית חולים ציבורי, אני מקווה.‬ ‫-הוא היה הכי קרוב. בית החולים מולן ור.‬
‫מולן ור?‬
‫מה זה, לעזאזל? מועדון לילדים?‬
‫את רוצה שאמות?‬ ‫-אתה מגזים.‬
‫פשוט תהרגי אותי עכשיו. אני מוכן.‬
‫תפסיק!‬ ‫-אני לא סומך על הזרים האלה.‬
‫מה אם הם יצלמו מתחת לחלוק שלי?‬
‫מי עושה דברים כאלה? נו, באמת!‬ ‫-האמת שלפעמים כן.‬
‫רואה?‬
‫אנחנו מתים על זה!‬ ‫-לא הפעם.‬
‫זה לא נכון. אני צוחקת.‬ ‫אף אחד לא צילם את הביצים שלך.‬
‫מר קמארה, אל תזוז. מייד אחזור.‬
‫היא צחקה!‬ ‫-זה כמו שכונת מצוקה פה.‬
‫בואי נלך.‬ ‫-תירגע.‬
‫מקרה החירום החשוב ביותר.‬ ‫ההפקה התקשרה מראש.‬
‫האם נפלת מסוס?‬
‫יותר כמו סוס שנפל עליו.‬
‫אתה הרופא?‬
‫כן, זה אני.‬ ‫אני רואה את חוסר האמון, אבל כן.‬
‫סיימתי תיכון בגיל 16‬ ‫וקיבלתי מספיק במבחנים באורולוגיה.‬
‫מספיק בקושי.‬
‫טוב, עובר זה עובר.‬
‫בכל אופן! יצא המרצע מן השק,‬ ‫לא התכוונתי למשחק מילים!‬
‫קומיקאי. יופי.‬
‫בוא נסתכל. אתה ביישן?‬
‫ביישן מאוד.‬
‫כן. זו המזכרת הקטנה שלך.‬
‫רואה? אין מה לדאוג, נכון?‬
‫רק בהלה קטנה.‬
‫אתה בטוח? זה לא רציני יותר?‬
‫לא, זו מתיחה במפשעה.‬
‫מתיחה קשה מאוד.‬
‫זו מתיחה מדרגה ראשונה.‬
‫זה אומר שילד יוכל להתמודד עם זה.‬
‫אז כשאני רואה אותך,‬ ‫אני חושב, "איזה תינוק מגודל".‬
‫זאת אומרת…‬
‫כן. חשוב מאוד, בלי נהיגה, בלי ספורט,‬
‫ובלי סקס למשך שלושה חודשים.‬
‫שלושה חודשים? מה לעזאזל?‬ ‫-אני סתם צוחק.‬
‫הגבר שלך קצת לחוץ.‬
‫הכיסא הכרחי?‬
‫שמעת אותו.‬
‫לא, הוא אמר שילד יוכל לשאת את זה.‬
‫רגע. עצרי.‬
‫מה?‬ ‫-עצרי.‬
‫אתם פשוט מדהימים.‬
‫שיט. חכי.‬
‫זה כבוד…‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫בואי, את תראי.‬
‫אבל?‬ ‫-לואי!‬
‫אבל, איזו הפתעה!‬ ‫-איזו הפתעה!‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נהדר, ואתה?‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫כן. טוב לראות גם אותך!‬
‫שלום לך.‬ ‫-היי.‬
‫מריון, זה לואי לאטור.‬
‫הייתי בצילומים לא רחוק.‬ ‫נפצעתי כשעשיתי פעלול, אבל אני בסדר.‬
‫אני רואה, יא שובב!‬
‫כן. ואתה? למה אתה כאן?‬
‫אני מתאמן כבר שבועיים.‬
‫אני מכין את האודישן שלי‬ ‫לסרט החדש של רנו למאן.‬
‫ואו, מגניב!‬
‫אני שקוע לגמרי. מת על זה.‬
‫אין אצלך חצי עבודה.‬ ‫-חדר מיון זה לא מקום קל.‬
‫אני רואה הרבה דברים קשים.‬
‫אבל אני מת על זה.‬
‫למה אתה לא עושה אודישן? קמי לא סיפרה לך?‬
‫היא כן. היא סיפרה לי.‬
‫היא כן, אבל, למען האמת,‬ ‫אני מצלם בתאריכים האלה.‬
‫בלתי אפשרי. אין לוח זמנים.‬ ‫-אין?‬
‫למאן לא מצליח להחליט בין האביב לסתיו.‬
‫מה אתה אומר!‬
‫אני פשוט עסוק כל הזמן.‬
‫קיץ, סתיו, חורף... אני לא פנוי.‬
‫אני עובד על משהו ענק.‬
‫כמו סרט אמריקאי?‬
‫אני לא יכול לומר, לואי.‬
‫סדרה?‬
‫לא יכול לומר, לואי.‬
‫זה סודי. אני לא יכול לדבר על זה.‬
‫זה טוב לי, אם כך. פחות תחרות.‬
‫נכון!‬ ‫-בשלוש, להרים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אחזור עוד שתי שניות.‬
‫גברתי, את שומעת אותי? תעני לי.‬
‫גברתי, דברי אליי.‬
‫היא מתקשה לדבר. תן לי עשר שניות.‬
‫שיתוק בפנים בצד השמאלי. חשד לשבץ.‬
‫היא צריכה אם-אר-איי. מייד!‬ ‫כדאי שאלך. זה נראה רע. טוב לראות אותך.‬
‫כן.‬ ‫-אה, אבל!‬
‫אני אגיד ללנה שנפגשנו. זה יצחיק אותה.‬
‫כן, זה מצחיק ממש.‬
‫ביי, לואי. טוב לראות אותך.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-מה?‬
‫מה הסיכוי להיתקל בו הערב בבית החולים הזה?‬
‫יש עליי קללה או מה?‬
‫לפחות הוא היה בהפסקה,‬ ‫אחרת הוא היה בודק אותך.‬
‫אני עצבני ממש.‬
‫קאם, את יכולה להגיד לי‬ ‫למה לא סיפרו לי על למאן?‬
‫חשבתי שזה לא ממש מתאים לך.‬
‫זה מחרפן אותי. יש עוד סרטים שהסתרת ממני?‬
‫לא אמרתי כלום כי זה לא ודאי.‬
‫אין כסף, אין תסריט, כלום. זה תלוי באוויר.‬
‫ולנה מועמדת לתפקיד, אז…‬
‫לא אכפת לי מלנה.‬ ‫את יודעת שאני רוצה לעבוד איתו.‬
‫ואיך זה שלאטור עושה אודישן‬ ‫אם זה כל כך לא ודאי?‬
‫שלאטור יעשה מה שבא לו.‬ ‫הסכמנו שלא תעשה אודישנים יותר.‬
‫וזה סרט משונה.‬
‫הוא רוצה לכתוב אותו בזמן הצילומים.‬ ‫אומר שזו חוויה.‬
‫ברצינות, זה לא היה שווה.‬ ‫-סרט של רנו למאן הוא לא שווה?‬
‫אבל…‬ ‫-תקשיבי.‬
‫אני אעבוד בבי"ח אם צריך.‬ ‫אני רוצה לשחק רופא.‬
‫אני מבינה את התסכול שלך,‬ ‫אבל זה לא הזמן לסרט כזה.‬
‫אם אתה רוצה לשחק רופא,‬ ‫קיבלתי את התסריט האחרון של ואן האוטן.‬
‫זה סיפור מצחיק‬ ‫על רופא שיניים שחוק שהופך לראפר.‬
‫הפיץ' קצת מטורלל.‬
‫ברצינות?‬ ‫-הטריטמנט היה מעולה והדיאלוג…‬
‫היא עצבנה אותי.‬
‫אתה באמת רוצה את הסרט הזה‬ ‫או שזה רק בגלל שהבחור הזה רוצה אותו?‬
‫זה החלום שלי.‬
‫והסרטים שלו מקבלים מועמדות לסזאר.‬
‫אז זה העניין!‬
‫אתה רוצה פסלון על סרט שאיש לא יראה לעולם.‬
‫אולי זה חסר משמעות לאחרים,‬ ‫אבל בשבילי, זה הכול.‬
‫אחרים? אנשים רגילים כמוני, אתה מתכוון?‬
‫את יודעת למה אני מתכוון.‬
‫סליחה, אבל…‬
‫זה לא מוזר שקמי אומרת לך מה לעשות?‬
‫זה התפקיד שלה.‬
‫והיא צודקת. אני כבר לא עושה אודישנים.‬
‫זה דבילי ממש.‬
‫אחד מהיר ואני אעזוב אותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫אלה הדברים שלי.‬
‫אנטואן סילק אותי.‬ ‫-מה?!‬
‫אני לא מאמינה. הוא החליף את המנעולים!‬
‫זה מניאקי ממש.‬
‫נמאס לי ממנו.‬
‫נמאס לי מהחיים המחורבנים האלה.‬
‫איבדתי את הגבר שלי,‬ ‫את העבודה שלי, את הדירה שלי.‬
‫הוא לקח גם את קלודין.‬
‫זה קשה מדי.‬
‫אל תדאגי.‬
‫יהיה בסדר.‬ ‫-לא, לא יהיה.‬
‫אני אומרת את זה כבר חודשים והמצב רק מחמיר.‬
‫אני סתם לוזרית.‬ ‫-לא, אל תדברי ככה.‬
‫אל תדברי ככה.‬
‫אני כאן.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫אני אדאג לך.‬
‫רגע.‬
‫אתה רוצה לדאוג לי?‬ ‫-כן.‬
‫את יכולה לגור אצלי אם את רוצה.‬
‫כחברים.‬
‫יש לי חדר פנוי.‬
‫אם יש לך חדר פנוי, אני אשמח.‬
‫ברוכה הבאה לביתי.‬
‫אתה חי טוב, מה?‬
‫זו בריכת שחייה?‬
‫מחוממת.‬ ‫-אין מצב!‬
‫סוכרייה?‬
‫המדרגות עולות לחדרי השינה.‬
‫בסדר. נחמד מאוד. קטן, חמים ונעים.‬
‫המטבח!‬
‫זה החלק הכי טוב.‬
‫תסתכלי.‬
‫כן, לא רע בכלל.‬
‫וזה החדר שלי.‬
‫נחמד, נכון?‬
‫כן.‬
‫זה חדר הארונות.‬
‫תסתכל על עצמך, למה לא?‬
‫אלוהים!‬
‫לעזאזל, יש מים בכל מקום.‬
‫לעזאזל, הם גם קרים. איזה דוחה!‬
‫פאק!‬
‫בגלל זה אתה צועק? דליפה קטנה, באמת?‬
‫זו לא דליפה. זו הטיטניק! זה בכל מקום!‬
‫שנתקשר למכבי האש?‬ ‫-לא, רק תמצא את הברז הראשי.‬
‫אני לא יודע איפה הוא.‬ ‫אני אתקשר לקמי. היא תדע.‬
‫ראית מה השעה? היא תישן. אין לך סמרטוטים?‬
‫אני לא יודע איפה הם.‬ ‫אני אתקשר לקמי. היא תדע.‬
‫לא, הנה. תתחיל לספוג.‬
‫היא לא עונה. לעזאזל, את יודעת מה?‬
‫עזבי. בואי נלך למלון. יתקנו את זה מחר.‬
‫בואי נלך. עזבי.‬ ‫-אל תדאג. אני אשרוד.‬
‫אתה תשרוד. כולנו נשרוד.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫קבל את זה!‬
‫תחפש "לספוג" במילון. מה אתה עושה?‬
‫אל תתערבי, בבקשה. אם אכה בו חזק מספיק,‬
‫אולי זה יעצור את הבן זונה הזה!‬
‫פאק!‬
‫עשיתי את זה.‬ ‫-אין עליך, אבל.‬
‫ברז מזוין.‬
‫קח.‬
‫רואה? לא צריך להעיר את כל פריז בשביל זה.‬
‫מספיק. אני מותש.‬
‫מה יש?‬
‫כל כך קל איתך.‬
‫בשביל זה המבט הזה?‬
‫הוא משום שאני מחבב אותך.‬
‫כל הקטע של המשרתת מדליק אותך?‬
‫לא. רק את.‬
‫את יפהפייה.‬
‫אני רוצה לנשק אותך.‬
‫- לבד בחלל -‬
‫זה החלום שלי לקנות אחד כזה.‬
‫לנסוע לאן שבא לי, מתי שבא לי, לבשל לאנשים.‬
‫אני יכול לקנות לך אותו. כמה זה?‬
‫אין מצב. בחיים לא.‬
‫נסה שוב.‬ ‫-מספיק.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה? למי סיפרת עלינו?‬
‫אני? לאף אחד.‬
‫למה לא?‬
‫לא יודעת. זה לא עניינם.‬
‫מה?‬ ‫-את מדהימה.‬
‫אז אם אני מבינה נכון,‬ ‫הוא רוצה לפגוש את ההורים,‬
‫אבל הם לא יודעים שזה הוא.‬
‫נכון.‬
‫אני מתה לראות את זה. זה יהיה אדיר.‬
‫אם הוא יבוא. אני לא יודעת איפה הוא.‬ ‫-יש חדשות?‬
‫לא, אבל הוא יגיע בקרוב.‬
‫תמיד אפשר להתחיל בלעדיו.‬
‫איפה מצאת אותו? הוא מאחר ביותר משעה.‬
‫אני מקווה שיש לו תירוץ טוב.‬
‫הוא אמר שהוא בדרך, בסדר?‬
‫אני יכולה להגיד לו לא לבוא ונבטל.‬
‫לא!‬ ‫-אני חושב שהוא כאן.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫כן, טוב.‬
‫חניה ברברית. כאילו הוא לבד בעולם.‬
‫נו, סדריק.‬ ‫-לא, באמת!‬
‫איחור של שעה וחצי.‬
‫אתה ממש מגזים.‬
‫לא רציתי לבוא בידיים ריקות.‬
‫בסדר, תיכנס.‬
‫תראה מי זה.‬
‫מי זה?‬ ‫-זה הוא, תראה.‬
‫אבא, אימא, זה…‬
‫נעים מאוד. אבל.‬
‫כן, אני יודעת! אבל לא ידעתי ש…‬
‫בכל אופן, זה בהחלט…‬
‫טוב, זה מה שזה.‬
‫ברוך הבא.‬
‫תודה. אלה בשבילך.‬
‫הם יפים מאוד. זר עצום.‬ ‫-אני מקווה שיש לך אגרטל גדול.‬
‫היי.‬ ‫-סדריק?‬
‫כן?‬ ‫-אתה יכול למצוא אגרטל?‬
‫בטח, סדריק יזרוק אותם לאמבטיה.‬ ‫-נהדר.‬
‫זה בשביל החברה שלי, ז'אד. איפה היא?‬
‫כמה נחמד. היא לא כאן. היא אצל חברה.‬
‫אבל אני אקח את זה. אני אוהבת סוכריות.‬
‫כבר מאוחר. שנאכל?‬
‫סליחה על האיחור. היה לי ריאיון.‬ ‫באתי הכי מהר שיכולתי.‬
‫אנחנו לא מקפידים על עמידה בזמנים. אל תדאג.‬
‫למי אכפת?‬
‫קדימה, לשולחן.‬
‫זה היה טעים ממש.‬ ‫-היא טובה, מה?‬
‫כן, הכי טובה.‬
‫אני יודע שמשאית האוכל שלה תהיה להיט.‬
‫אני צריכה לחדש את הרישיון שלי‬ ‫או שזו סתם משאית שתקועה במקום.‬
‫אבל, מה אתה מצלם עכשיו?‬ ‫-שום דבר כרגע.‬
‫הסרט שלי יצא בקרוב.‬
‫אבל אני מחכה לשמוע‬ ‫על סרטו החדש של רנו למאן.‬
‫נחמד מאוד.‬ ‫-במאי נהדר.‬
‫לא שמעתי עליו.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫ומי עוד משתתף בו?‬
‫נראה ש…‬
‫אתה יכול להגיד.‬
‫לנה טאיס.‬
‫האקסית.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫זה מורכב.‬
‫די.‬ ‫-את תיתני לי לעבוד עם האקסיות שלי?‬
‫בחיים לא!‬ ‫-בדיוק.‬
‫אולי הוא לא יקבל את התפקיד.‬ ‫עוד אנשים נבחנים.‬
‫את צודקת.‬
‫אני לא הייתי מסוגל.‬
‫רק המחשבה על נטלי עובדת‬ ‫עם השמוק הזה, ברנאר, בכל יום…‬
‫מה? ברנאר הוא האקס שלך, אימא?‬
‫זה לא שייך.‬
‫מה לגבי סצנות אהבה? זה לא מסוכן?‬
‫כן, זה קורה,‬ ‫אבל אנחנו מעמידים פנים. זו עבודה.‬
‫כן, היא… היא חתיכה לא קטנה, לנה טאיס.‬
‫לא ייאמן.‬
‫היא מהממת.‬ ‫-תפסיק להביך אותי.‬
‫אני לא בקטע שלה.‬ ‫ואני לא עם ההורים שלה היום.‬
‫אימא, באמת שכבת עם ברנאר?‬
‫זו הייתה תקופה אחרת. למי אכפת מברנאר?‬
‫שכחו מברנאר. ומז'אן-פייר.‬
‫גם ז'אן-פייר?‬
‫הייתי מציאה.‬ ‫-זה היה לפני!‬
‫ידעת?‬
‫מי רוצה טירמיסו?‬ ‫-הנשים שלהם יודעות?‬
‫רואה איך היא תמיד משנה נושא?‬
‫אני רק שואלת על טירמיסו.‬ ‫-אני רק שואלת אם הוא אבא שלי!‬
‫היי, ז'אק, תסתכל על זה.‬
‫שלום לכולם.‬ ‫-שלום.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬ ‫-אתה מאוהב?‬
‫תפסיק, אני מכירה אותך.‬
‫אני רואה את זה. זה ברור.‬
‫זה מצחיק. לא הייתי מנחשת.‬
‫כן. התחלנו ברגל שמאל.‬
‫ככה זה אהבה!‬
‫אתם יוצאים, רוקדים, מתמזמזים בבריכה…‬
‫ואז, אופס, מתאהבים. זה מה שהיית צריך.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-היא לא סיפרה לי.‬
‫היא לא נכנסה לפרטים.‬
‫פרטים? את מתכוונת לאדלין?‬ ‫-ברור. מי עוד זו יכולה להיות?‬
‫אין מצב. זה שום דבר. זו לא היא.‬
‫לא שכבת עם אדלין?‬ ‫-תשכחי מאדלין.‬
‫זה לא העניין.‬
‫פגשתי בחורה מדהימה. מישהי אחרת.‬
‫ו…?‬
‫ואני לא משחק הפעם.‬ ‫היא מוצאת חן בעיניי וזהו.‬
‫אני מכירה אותה? היא שחקנית?‬ ‫-לא.‬
‫זמרת?‬ ‫-לא.‬
‫היא דוגמנית?‬ ‫-לא, היא שום דבר.‬
‫כלומר, היא לא שום דבר. היא…‬
‫היא אדירה.‬
‫חדשות מצוינות.‬
‫הזמנתי אותה לפרימיירה.‬ ‫-כן! זה מושלם. רגע.‬
‫אני אגיד לקצין התקשורת‬ ‫שיוסיף פלוס אחת מחר.‬
‫זהירות, קאם. היא באמת חשובה לי.‬
‫נעשה את זה כמו שצריך.‬ ‫-כמו תמיד, מותק.‬
‫לא, אני רציני.‬
‫הפרימיירה תהיה מרהיבה. אבל מתרגש כל כך.‬
‫אז, את לא לחוצה מדי?‬
‫לא, אבל אני לבושה בסדר?‬
‫אל תדאגי.‬ ‫הסטייליסטית הכי טובה שיש תטפל בך.‬
‫מלו, מותק. מלו?‬
‫זו הפלוס אחת של אבל.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, אני פלוס-אחת, אבל אני מעדיפה מריון.‬
‫תוכלי למצוא לה משהו נחמד, נחמד ממש?‬
‫יהיו פפראצי בכל מקום.‬
‫אף אחד לא אמר לי. מה המידה שלה?‬
‫לא חשוב, נמצא משהו.‬
‫לא, ממש לא.‬
‫את זה אפילו לא נמדוד.‬
‫זה פפיון גדול.‬
‫מה?‬
‫אני נראית כמו כדור דיסקו, לא?‬ ‫-בכלל לא.‬
‫את נראית מדהים. אני לא מסכימה.‬
‫אבל מחכה למטה.‬
‫להתראות.‬
‫את נראית מדהים.‬
‫זה כל מה שהיה לך?‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר?‬
‫לבוא איתך?‬ ‫-כן.‬
‫את לא יכולה להישאר כאן.‬
‫לא, אבל מה לעשות?‬
‫זה קל. את יוצאת,‬
‫פירואט קטן על השטיח האדום,‬
‫סלטה מול הצלמים, וזהו.‬ ‫פשוט ממש. אבל זהירות.‬
‫אל תפספסי את הטרמפולינה בסוף.‬ ‫זה האירוע המרכזי.‬
‫דביל.‬
‫לך. אני אצא אחר כך.‬
‫בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫כרצונך.‬
‫תודה שבאת.‬
‫אני אוהבת אותך, אבל. תודה!‬ ‫אתה הכי הכי! תודה!‬
‫- אני אוהבת את אבל -‬
‫לעזאזל, זו מלכת אנגלייה.‬
‫אבל!‬ ‫-היי.‬
‫מוכנה ללכת על השטיח האדום?‬
‫מי זאת האישה הזאת?‬
‫מי את, גברת?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה, חבר'ה!‬
‫נשים קודם.‬
‫את תתרגלי לזה.‬
‫כולם מתרגלים.‬
‫תיכנסו לראות את הסרט!‬
‫אבל!‬ ‫-מימינך!‬
‫ימינה!‬ ‫-אבל!‬
‫מימין!‬ ‫-תחייך!‬
‫בואי הנה.‬
‫קדימה! אל תפחדי. קדימה.‬
‫זאת מריון.‬
‫מריון!‬ ‫-מריון!‬
‫חיוך!‬
‫תתקרבו.‬
‫מימין! כן!‬
‫נהדר!‬ ‫-תודה.‬
‫אבל! מריון!‬ ‫-תודה.‬
‫שניכם מהממים.‬ ‫-תודה.‬
‫נראה לי שפזלתי.‬ ‫-לא, בכלל לא.‬
‫לנה, כאן!‬
‫לנה! לכאן, בבקשה.‬ ‫-לנה, כאן!‬
‫מה היא עושה כאן?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫כדאי שהיא לא תתקרב אליי.‬ ‫-היא לא תעז.‬
‫אבל, תן לי להכיר לך מישהו.‬
‫בוא.‬ ‫-אני בא.‬
‫לכי לשבת. אני אבוא למצוא אותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫לכאן! נהדר.‬
‫ואו! תראו אותך. הלכת לאיבוד?‬
‫אפשר לומר.‬
‫השורה הזאת שמורה.‬
‫אתה לא בא?‬ ‫-לא, אני אף פעם לא יושב.‬
‫אני עומד מאחור, אוכל ממתקים ונהנה מהסרט.‬
‫כפות הרגליים שלי הורגות אותי, אז אני אשב.‬
‫בסדר, נתראה אחר כך.‬ ‫-להתראות.‬
‫סליחה, אפשר להיכנס?‬
‫סליחה, השורה הזאת שמורה לאח"מים.‬
‫למעשה, אני בת הזוג של אבל קמארה, אז…‬
‫מצטערת, אבל אין לך צמיד.‬
‫יש לי.‬
‫יש לי צמיד.‬
‫בסדר גמור.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫את נחמדה מדי.‬
‫ז'וזפין!‬
‫זו אני.‬
‫- שמור -‬
‫אני מחכה למישהו.‬
‫- לבד בחלל -‬
‫ערב טוב.‬
‫ערב טוב לכולם. תודה שבאתם.‬
‫תודה. אנחנו נרגשים להציג לכם‬ ‫סרט שאני אוהב‬
‫ושאני גאה בו מאוד.‬
‫כמה אנשים מיוחדים מאוד נמצאים כאן הערב,‬ ‫אז זה ערב מיוחד.‬
‫אז אני די מתרגש.‬
‫זה מעלה הרבה זיכרונות.‬
‫באתי לכאן עם החבר שלי, סמי,‬ ‫כשהיינו בני 13.‬
‫אז לראות את עצמי על המסך הזה‬ ‫זה חלום שהתגשם.‬
‫שוב תודה שבאתם ותיהנו מהסרט.‬
‫תודה.‬
‫- אנחנו נראים טוב, נכון? -‬
‫- אני פוזלת כמו שיכורה זקנה -‬
‫סליחה.‬
‫רוצים אותך לריאיון.‬
‫כן, בסדר.‬
‫זה לא היה סרט טוב.‬ ‫-נורא, את מתכוונת.‬
‫ראיתי מיני המבורגרים. אתה בא?‬ ‫-אם הם גרועים כמו השמפניה…‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫מתי שתרצה. אני בפנים.‬
‫הוא היה מעולה.‬
‫ערב טוב.‬
‫שיהיה לכם ערב נעים.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫כל כך עמוס פה, לא הספקתי לברך אותך.‬
‫אבל כל הכבוד, היית מדהים.‬
‫כבר זמן מה שאני לא מאמין למה שאת אומרת.‬
‫אבל תודה בכל מקרה.‬
‫אבל קיבלת את עצתי. פגשת מישהי.‬
‫כן, היה לי מזל.‬
‫הכול קל איתה. אושר טהור.‬
‫אושר זה לא משעמם?‬
‫ידעתי שתגידי את זה.‬
‫שמעתי שעשית אודישן ללמאן. זה מגניב.‬
‫לא רק אני. גם החבר שלך, נכון?‬
‫תאר לעצמך שנעבוד יחד.‬
‫לכן הוא לא איתך.‬ ‫-לא, הוא לא יכול היה להגיע.‬
‫כן, הוא לא הצליח להגיע.‬
‫למה? אתה היית בא לפרימיירה שלו?‬
‫בטח.‬ ‫-באמת?‬
‫כן! את מכירה אותי, לא?‬
‫כן, מכירה.‬
‫אני מצטערת! אני אנקה את זה.‬
‫אל תדאגי. לא אכפת לי מהשמלה האיומה הזאת.‬
‫היא אפילו לא שלי.‬ ‫-גם שלי לא.‬
‫לא ברור למה לבשתי אותה.‬ ‫אני מזיעה בטירוף בלייקרה הזאת.‬
‫אני אדלין, דרך אגב.‬ ‫-מריון.‬
‫אני יודעת מי את.‬
‫כן?‬ ‫-אחות, הייתי הורגת כדי להיות בנעליים שלך.‬
‫אבל שיחקת אותה, תפסת אותו.‬
‫את ישירה מאוד, נכון?‬
‫בחייך, הוא הבחור המושלם.‬
‫אבל את יודעת מה?‬ ‫אני חושבת שזה כמעט קרה בינינו.‬
‫הייתי במרחק נגיעה.‬
‫מה גורם לך להגיד את זה?‬
‫כשנפגשנו, ידעתי שהוא די מחבב אותי, מבינה?‬
‫באמת?‬ ‫-בטירוף.‬
‫הרגשתי את האנרגייה. אפילו חשבתי‬
‫שזה יכול להיות משהו אמיתי. את יודעת?‬
‫תמיד יש סיכוי, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אבל הוא בחר בך.‬
‫כשעושים אודישנים צריך להתמודד עם דחייה.‬
‫כן, צריך להתמודד עם דחייה.‬
‫זה לא אישי.‬
‫אני מבינה. את נראית כמו בחורה ממוצעת.‬
‫את לא נראית כמו שחקנית, אבל זה יתרון.‬
‫הסוכנת שלי דחפה אותי לזה. אני מתקשה.‬
‫להיראות עם אבל היה יכול להיות‬ ‫דחיפה עצומה, מבינה?‬
‫לנה למשל, לפניו, אף אחד לא הכיר אותה.‬ ‫עכשיו היא בכל מקום.‬
‫אבל באמת, כל הכבוד.‬
‫אף אחד לא חושד בדבר. זה אמין ממש.‬
‫את משחקת הרבה זמן?‬ ‫-לא, אני חדשה בזה.‬
‫טוב.‬
‫אז, בנות, נהנות?‬
‫כולם נהנים בטירוף.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אני הולכת. מיציתי.‬
‫תגיד לאבל שהבחורה המזויפת שלו עזבה‬ ‫ואין לה מה לומר לו.‬
‫אתם מגעילים אותי.‬
‫רגע, זה לא מה שאת חושבת!‬ ‫-היא באמת החברה שלו?‬
‫אדלין בלאז?‬ ‫-כן. אתה יודע מי אני?‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא יודע מי אני.‬
‫מה קורה?‬ ‫-קמי, יש לנו בעיה.‬
‫מקסים. אלף תודות!‬
‫בסדר, אני אטפל בזה.‬ ‫אני אמצא אותה ואסדר את העניינים.‬
‫אני יודעת מה את חושבת.‬
‫"למה אני תמיד מתאהבת בחלאות?"‬
‫את חושבת שניסינו לתמרן אותך,‬ ‫שחשבנו שאת טיפשה.‬
‫שאת לא מתאימה לעולם הצבועים הזה‬
‫ושאת לא רוצה לדבר איתי. אני טועה?‬
‫תראי, אני די מסכימה חוץ מדבר אחד.‬
‫אבל הוא לא החלאה כאן.‬ ‫-הוא לא?‬
‫הוא לא עשה אודישן לבנות?‬
‫הוא לא העמיד פנים שהוא מפלרטט‬ ‫ושם אותי לתצוגה מול כולם?‬
‫הוא לא העמיד פנים. האודישן היה רעיון שלי.‬
‫וכשהוא פגש אותך, ניצלתי את המצב.‬
‫איפה כל המוניות המזוינות?‬
‫רגע, את לא יכולה פשוט ללכת.‬
‫אני נשבעת שהוא לא התכוון לפגוע בך.‬ ‫-מאוחר מדי.‬
‫אבל אל תדאגי, הוא יקבל בחורה חדשה‬ ‫כמו שהוא מקבל מכונית חדשה,‬
‫ויישאר אנוכי כמו שהוא.‬
‫את טועה. אם לא היית חשובה לו, לא היית כאן.‬
‫יהיה חבל לזרוק את זה כשזו לא הייתה אשמתו.‬
‫ואתם זוג נהדר. אנשים משוגעים עליכם.‬
‫מה?‬
‫כולכם משוגעים.‬
‫דבר אחרון, ואז אני מבטיחה להניח לך.‬
‫גם אני התאהבתי במישהו מפורסם.‬
‫אפילו התחתנתי איתו.‬
‫זה לא החזיק מעמד כי הרגשתי שזה מסובך מדי.‬
‫כשאת עם מישהו כזה,‬ ‫את צריכה לחלוק אותו עם כולם.‬
‫וזה הפחיד אותי.‬
‫ופשוט עזבתי.‬
‫השארתי הכול מאחור.‬
‫במחשבה לאחור, איתו,‬ ‫חייתי את השנים הטובות בחיי.‬
‫הייתי מאוהבת, הייתי מאושרת ו…‬
‫ואני לא מתחרטת על אף שנייה.‬ ‫אף לא שנייה אחת.‬
‫הייתי חוזרת על זה.‬ ‫-בנות!‬
‫אל תפחדי. אל תחזרי על הטעויות שלי.‬
‫הוא באמת אוהב אותך.‬
‫כן?‬
‫איפה הייתן? חיפשתי בכל מקום.‬ ‫-הלכנו לשאוף אוויר.‬
‫כן.‬
‫ראיתי הרגע את רנו למאן.‬
‫ו…?‬ ‫-לעולם לא תנחשי מה הוא אמר.‬
‫קיבלת את התפקיד?‬ ‫-כן!‬
‫אין מצב! קיבלת אותו?‬ ‫-כן, קיבלתי!‬
‫אני לא מאמינה!‬ ‫-אני שמח כל כך!‬
‫קיבלתי את התפקיד!‬
‫מריון, זה בזכותך.‬
‫את קמע המזל שלי.‬
‫אני שמחה בשבילך.‬
‫זה מדהים. ספר לי עוד.‬
‫הוא יתקשר אליי בשבוע הבא,‬ ‫אבל זה מאושר. אני בסרט הבא שלו.‬
‫בתפקיד הראשי?‬ ‫-השחקן הראשי של למאן.‬
‫זה מדהים, לא?‬ ‫-זה נפלא!‬
‫תודה.‬
‫-תפסיק!‬
‫תודה. אני שמח כל כך!‬
‫שמח כל כך!‬
‫נפלא.‬
‫אני מקווה שזו לא טעות.‬
‫זה הדבר הנכון.‬ ‫את מאבדת את המסעדה, אבל את חופשייה.‬
‫אבל באיזה מחיר?‬
‫תסתכל קדימה לשם שינוי.‬ ‫-את צודקת, אחותי.‬
‫אני יודעת. חוץ מזה, עוד לא סיימתי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫מה תרצה, אדוני?‬
‫שום דבר. הוא לא נשאר.‬
‫כשעורך הדין שלי אמר שהסכמת,‬ ‫לא באמת האמנתי לזה.‬
‫מה הדבר הבא מבחינתך?‬
‫גברת קמארה?‬ ‫-תשתוק ותחתום.‬
‫אנטואן, קיבלת מה שרצית,‬ ‫אז תשאיר את זה ככה.‬
‫אז ככה זה נגמר?‬
‫למה ציפית, שמפניה וקונפטי?‬
‫האהבה מחמיאה לך.‬
‫זאת המריון שהתאהבתי בה. חבל.‬
‫כן, כמה חבל. פשוט תחתום.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך זה עובד ביניכם?‬
‫הוא עשיר ומפורסם,‬ ‫אבל לך לא אכפת מדברים כאלה.‬
‫הוא גורם לי להרגיש‬ ‫כמו האישה הכי יפה בעולם.‬
‫פשוט תחתום.‬
‫יופי. כאן, עוד אחת.‬
‫זה מסומן בפתקיות.‬
‫טוב, סיימנו?‬
‫תודה.‬
‫תמיד אוהב אותך.‬
‫בטח, גם אנחנו. מאוד. נשיקות.‬ ‫נדבר בקרוב. מה דעתך על ארוחת ערב?‬
‫ביוש!‬
‫לעזאזל.‬
‫בחייך, את בסדר. הכול יהיה בסדר.‬
‫תכננתי בדיקת בטיחות קטנה. הוא לא יצפה לזה.‬
‫שתי כוסות שמפניה, בבקשה.‬
‫חתיכת חרא!‬
‫מה קרה לך?‬
‫מה עובר עליך?‬
‫הוא עצבן אותי.‬
‫מי?‬ ‫-למאן.‬
‫הוא מציע לי את תפקיד המשנה.‬
‫זה משפיל.‬
‫הוא נתן את התפקיד הראשי ללנה.‬
‫"זה הרבה יותר חזק מהזווית הזאת."‬
‫איזה אידיוט.‬
‫ברצינות, איזה מניאק.‬
‫למי אכפת? העיקר הוא שאתה בסרט, נכון?‬
‫הבחור התחנף אליי בפרימיירה בלי הפסקה.‬
‫"אתה הכי טוב. אני אוהב אותך.‬ ‫מגיע לך פרס סזאר…"‬
‫רק כדי ללהק אותי כניצב? מי הוא חושב שאני?‬
‫לדעתי אתה מגזים בתגובתך.‬
‫יש לך תפקיד. את צריך לשמוח.‬
‫לא הייתי צריך להקשיב לך.‬
‫לא הכרחתי אותך לעשות כלום. רק רציתי לעזור.‬
‫אני לא צריך את עזרתך, בסדר?‬
‫ואו. מה קרה לזה שאני קמע המזל שלך?‬
‫שיהיה.‬
‫אני אתקשר ואגיד לאידיוט הזה שילך לחפש.‬ ‫אני אראה לו מי אני באמת.‬
‫רגע.‬
‫חכה. כל זה בגלל תפקיד משנה?‬
‫אתה כזה אידיוט לפעמים.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת? את מדברת אליי?‬
‫כן. אף אחד לא אומר את זה, אז אני אגיד.‬
‫אתה מתנהג כמו אידיוט.‬
‫אבל שיהיה, לך על זה.‬
‫תתפרץ בהתקף זעם כמו ילד בן שמונה.‬
‫בינתיים, לאטור ישתתף בסרט‬ ‫ואתה תתחרט על זה.‬
‫חשבתי קצת.‬
‫התקשרתי ללמאן.‬
‫לקחתי את התפקיד.‬
‫אתה מגוחך.‬
‫עכשיו תורי להתפרץ בהתקף זעם,‬ ‫כי אתה מצלם עם האקסית שלך.‬
‫זה לא רלוונטי. זה כמו לצלם עם חברה ותיקה.‬
‫שאיתה תהיה כל היום, בכל יום במשך חודשיים.‬
‫בבקשה תגיד לי שזו לא קומדיה רומנטית.‬
‫טוב, קדימה, בבקשה. מצלמה רצה!‬
‫סצנה 1/57, טייק שני.‬
‫אקשן!‬
‫סצנה 4/21, טייק ראשון.‬
‫מצלמה רצה.‬ ‫-עמדות מוצא.‬
‫סצנה 1/79, טייק שני.‬
‫וקאט. טוב, לאפס.‬
‫סצנה 1/16, טייק ראשון.‬ ‫-אקשן.‬
‫קיבלתי.‬ ‫-ניצבים. אקשן!‬
‫קאט. קלאפר בסוף.‬
‫לאפס, בבקשה!‬
‫- אבל קמארה - האהבה עיוורת? -‬
‫- האם הוא יחזור לאקסית שלו, לנה המדהימה? -‬
‫"מי זאת המסכנה הזאת?‬ ‫היא נראית כמו ציפור דרור בדיכאון."‬
‫תשכחי מזה. זה זבל.‬
‫"אבל צריך להפסיק עם הסמים.‬ ‫הוא לא יודע עם מי הוא שוכב."‬
‫תפסיקי לקרוא. ידוע מי כותב את הדברים האלה.‬
‫בתול בן 40 שגר עם אימא שלו‬ ‫ומבלה את זמנו בהטרלות.‬
‫זה לא שווה את זה. שום דבר טוב לא יצא מזה.‬
‫תכבי את זה.‬
‫יש לי סצנה גדולה מחר. זמן לישון.‬
‫יש לי מבחן נהיגה חוזר.‬
‫עוד סיבה.‬
‫לא שכחת, נכון?‬
‫אני צריכה שתשמור על קלודין.‬
‫כן, את צודקת. אל תדאגי, אני אטפל בזה.‬
‫נלך לישון?‬
‫לילה טוב.‬
‫אני נראית כמו ציפור דרור בדיכאון?‬
‫ברור שלא.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב, ואת?‬
‫אני עושה סרטים…‬
‫באתי הכי מהר שיכולתי. הייתי אצל הרופא,‬
‫אז לקח זמן לדחות את התור.‬
‫בכל אופן, אני כאן. כולי שלך. מה קורה?‬
‫ראית את זה?‬
‫כן. ראיתי את זה.‬ ‫-בדרך כלל מזהירים אותי כשהפפראצי מצלמים.‬
‫למה אף אחד לא אמר לי? אני לא מבין.‬ ‫-אני באמת לא יודעת. אבל תראה.‬
‫המכירות הכי גבוהות של השנה.‬ ‫-"האהבה עיוורת?"‬
‫זה לא רק אני. הם מעליבים את מריון.‬
‫אני יודעת. זה מגעיל.‬ ‫-אני עצבני כל כך.‬
‫ואני מפחד מהסצנה שלי עם לנה.‬
‫בסדר. נכון.‬
‫די. תן לי את זה.‬
‫יש הרבה לחץ, אבל יהיה בסדר.‬
‫בוא.‬
‫בוא. תיהנה מזה, מותק.‬
‫זה היום האחרון שלך, אתה יודע? תחשוב על זה.‬
‫איפה קלודין?‬
‫מי?‬ ‫-קלודין.‬
‫פאק! איזה יום מחורבן!‬
‫מאהב צרפתי.‬
‫לומר "ז'ה טם" לאהבה.‬
‫ביקשתי ממך לכבות את הטלפון.‬ ‫-סליחה, זה החבר שלי…‬
‫כן, זה מספיק. תעצרי שם.‬
‫ותכבי אותו.‬ ‫-כן.‬
‫מאהב צרפתי.‬
‫לומר "ז'ה טם" לאהבה.‬
‫אבל, אני באמצע המבחן שלי.‬
‫כן.‬ ‫-לא יכולה לדבר.‬
‫אני חייב לספר לך משהו. קלודין נעלמה.‬
‫מה?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫לא ייאמן.‬
‫זה לא ייאמן!‬
‫מה… רגע, אני מצטערת.‬
‫אני חייבת ללכת. זה מקרה חירום.‬
‫זאת הכלבה שלי.‬
‫לא! את לא יכולה!‬
‫אני מבקשת ממך טובה אחת‬ ‫ואתה לא מסוגל להתמודד עם זה אפילו?‬
‫כן, אני מצטער. היא בטח קרובה. אל תדאגי.‬
‫אבל את צריכה לבוא לקחת אותה כי אני מצלם.‬
‫סליחה, אבל, אנחנו חייבים ללכת, ממש עכשיו.‬
‫אני מצטער, אני חייב לנתק. כולם מחכים לי.‬
‫אנחנו ליד הבית. את תראי את הקרוונים.‬
‫זה בצד השני של פריז! זה ייקח שעה.‬
‫קמי מחפשת אותה. היא בטח לא רחוקה.‬
‫הודות לך, נכשלתי במבחן והכלבה שלי נעלמה!‬
‫אני מצטער.‬
‫תעדכני אותי, בסדר? נשיקות, ביי.‬
‫אמרתי לא להפריע לי כשאני בטלפון.‬
‫בסדר, הבנתי.‬
‫הלו?‬ ‫-הלו, אנטואן?‬
‫אני זוכר את העץ הזה כאילו זה היה אתמול.‬
‫לא הייתי אותו הדבר מאז.‬
‫שינוח על משכבו בשלום.‬
‫מה? לא, קאט!‬
‫טוב, קאט!‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫"שינוח על משכבו בשלום"? זה עץ!‬
‫נכון.‬ ‫-השורה היא "התינשאי לי?"‬
‫זכור, אליה אתה משתוקק יותר מכול.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫אתה נראה כאילו אתה כותב רשימת קניות.‬
‫קדימה. לאפס. מצלמה רצה!‬
‫עמדות מוצא ושקט על הסט. תודה!‬
‫הוא שואל שאלות בכל טייק.‬
‫קרה משהו?‬
‫לא, אני בסדר. למריון ולי היה ריב מטופש.‬
‫מצלמה רצה.‬
‫חשבתי שמלחיץ אותך לנשק אותי.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-בכלל לא.‬
‫שקט על הסט. סאונד!‬ ‫-את משוגעת.‬
‫זה לא שמעולם לא שכבנו.‬
‫זו רק נשיקה.‬ ‫-כן.‬
‫אקשן!‬
‫אני זוכר את העץ הזה כאילו זה היה אתמול.‬
‫לא הייתי אותו הדבר מאז.‬
‫התינשאי לי?‬
‫באיזה קטע…? קאט!‬
‫אבל, מה זה היה? תנשק אותה!‬
‫כן, אבל…‬ ‫-איפה הראש שלך?‬
‫זה לא העניין. חשבתי שעם זווית הצילום…‬
‫אני אוהב אותך,‬ ‫אבל תן לי לדאוג לגבי זה, בסדר?‬
‫הבנתי. אעשה זאת.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אעשה את זה. אני על זה. סליחה, זה פשוט…‬
‫אצל מי המים שלי?‬
‫הלו?‬
‫מצאת אותה?‬
‫אוי, תודה!‬
‫קלודין!‬
‫קלודי, איפה היית, מותק?‬
‫מצאתי אותה מתחבאת מתחת למשאית.‬ ‫איזה מין אידיוט מאבד כלבה?‬
‫סליחה, לא ידעתי למי עוד להתקשר.‬
‫בטח.‬
‫קלודין…‬
‫היא כמו התינוקת שלנו.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, יצאת להפסקה ושתית מים.‬ ‫בוא לא נבזבז את כל היום.‬
‫תתרכז ותן הכול.‬
‫בואו נצלם מהנשיקה.‬
‫אני רוצה תשוקה!‬ ‫-כן.‬
‫תשוקה!‬ ‫-קיבלת.‬
‫כן. תודה.‬
‫ניצבים, למקומות, תודה.‬ ‫-בואו נזדרז!‬
‫כולם להיות מוכנים, בבקשה.‬
‫סליחה. אני לא יודע למה אני לא מסוגל.‬
‫זה בטח מעלה זיכרונות טובים.‬
‫בואו נצלם את זה. קדימה.‬
‫בואו נתקדם!‬ ‫-יודע מה? פשוט תנשק אותי.‬
‫אל תעמיד פנים.‬
‫תנשק אותי כמו פעם.‬ ‫-מה?‬
‫מצלמה רצה!‬ ‫-כולם בעמדות?‬
‫סצנה 2/33, טייק 15, השלמה.‬
‫מצלמה מוכנה.‬
‫אני רוצה. אתה לא?‬
‫אבל, אני סומך עליך.‬
‫ואקשן!‬
‫קאט.‬
‫לא, תמשיך לצלם. אל תחתוך.‬
‫מושלם.‬
‫וקאט!‬ ‫-בסדר, קאט!‬
‫יש לי את זה!‬
‫זה קולנוע.‬
‫זה חומר טוב. זה בדיוק מה שרציתי.‬
‫רואה? לא האמנת לי. בואו נפנה ונצא להפסקה.‬
‫הפסקה לארוחת ערב!‬
‫איך המסעדה?‬
‫השף הוא קוץ בתחת.‬ ‫ודפקו לי בדיקה תברואתית, אבל כן…‬
‫מה שלום ז'ולי?‬
‫אני לא יודע. נפרדנו. לא שמעתי ממנה.‬
‫ואת?‬
‫את עדיין… מאושרת?‬
‫אני שונא את עצמי שהייתי כזה שמוק אלייך.‬
‫לא הייתי טוב מספיק. זה שיגע אותי.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫אם תצטרכי משהו,‬
‫אם את רוצה את הדירה בחזרה, רק תגידי לי.‬
‫את יכולה לסמוך עליי.‬
‫זה נגמר, אנטואן.‬
‫כלבה טובה.‬
‫לדעת איך להיפרד זה לדעת איך לאהוב.‬
‫עלינו לבכות בלי דמעות ולצרוח בדממה.‬
‫קאט!‬ ‫-טוב, קאט!‬
‫מעולה. זה האחד.‬
‫סצנה 5/87, טייק 12, קלאפר בסוף.‬
‫חבר'ה, זה היה השוט האחרון.‬
‫כל הכבוד, אבל!‬
‫מצטערת, אני לא יודעת למה.‬
‫אל תצטערי. זה נורמלי.‬
‫הוא היה משהו, הסרט הזה.‬ ‫אבל עשינו את זה. כל הכבוד.‬
‫מצאתי אותה!‬
‫אז, קלודין?‬
‫יצאת לחקור רק כדי לעשות לי תרגיל, מה?‬
‫כזו תינוקת מגודלת!‬
‫רואה, היא לא כועסת. היא כבר סלחה לי.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫לטובתך, אתה לא תלך בלי להיפרד!‬
‫בחיים לא!‬ ‫-בוא הנה!‬
‫תודה, בן אדם. באמת. היית אדיר.‬ ‫-תודה.‬
‫הייתי אבוד בלעדייך. תודה לאל שאת כאן.‬
‫נתראה מחר במסיבה.‬
‫כמובן!‬ ‫-ונרקוד יחד.‬
‫את לא מוכנה לקראתי.‬ ‫-נולדתי מוכנה.‬
‫להתראות!‬ ‫-ביי.‬
‫היא המפקחת על התסריט.‬
‫היא מדליקה את כולם. היא מצחיקה.‬ ‫-כן, קורעת.‬
‫היי, זה שום דבר.‬
‫אני שמחה שהצילומים נגמרו.‬
‫נוכל לבלות קצת יחד.‬
‫כמובן.‬
‫יופי, כי יש לי הפתעה.‬
‫הפתעוש!‬
‫- הפתעוש! -‬
‫תכננתי חופשה רומנטית.‬
‫חופשה? איפה ומתי?‬
‫אנחנו יוצאים בבוקר לשבוע בהרי הווז'.‬
‫הווז'? מחר?‬
‫לא מוצא חן בעיניך?‬
‫כן, זה מוצא חן בעיניי.‬
‫פשוט לא ציפיתי לזה.‬
‫ומחר מסיבת הסיום של הסרט.‬
‫כן, אני מצטערת. לא חשבתי על זה.‬
‫את לא מבינה. אי אפשר לנסוע.‬ ‫אני לא יכול לפספס את זה.‬
‫אתה לא יכול לפספס מסיבה?‬
‫לא. אבל נוכל לדחות את הטיול.‬
‫למען האמת, אנחנו לא יכולים.‬
‫תמיד אפשר לדחות. מה הלחץ?‬
‫לחץ? טוב, בסדר.‬
‫לא משנה. אני מבינה.‬ ‫-מה?‬
‫רציתי לעשות משהו נחמד ופישלתי. לא משנה.‬
‫ההפתעה שלך היא לא הבעיה.‬
‫פשוט, המסיבה הזאת חשובה.‬
‫ואני רוצה ללכת.‬
‫סליחה, אבל אני כוכב הסרט.‬
‫כולם מצפים לי. לא אוכל לאכזב אותם.‬
‫זו לנה?‬
‫לא, זה סמי.‬
‫אם אתה לא שמח לראות אותי,‬ ‫פשוט תגיד. זה יחסוך לנו זמן.‬
‫לא! אני שמח מאוד לראות אותך.‬ ‫אני שמח ממש.‬
‫לך תזדיין.‬
‫מה?‬ ‫-מספיק.‬
‫אתה מאבד את הכלבה שלי,‬ ‫גורם לי להיכשל במבחן.‬
‫אני חוצה את פריז‬ ‫ומוצאת אותך מחבק את האקסית שלך.‬
‫וכשאני מפתיעה אותך, אתה כועס?‬
‫אני עייף. זה לא הזמן.‬
‫זה אף פעם לא הזמן איתך!‬
‫לפני הצילומים, היית לחוץ, אז לא היית כאן.‬
‫ועכשיו, מה? אתה עייף?‬
‫ואתה לא יכול לפספס מסיבה?‬
‫זין על זה. הייתי סבלנית, אני נשבעת.‬
‫חשבתי, זו העבודה שלו. זה נורמלי.‬
‫אל תעלי את הבעיות שלך.‬ ‫תני לו לעשות את שלו.‬
‫אבל זה נגמר. אלה החיים האמיתיים.‬
‫תמיד מסבך דברים.‬
‫אני לא מסבך שום דבר, אלא את!‬
‫אני רק צריך זמן כדי לחזור לכדור הארץ.‬
‫קשה כל כך להבין את זה?‬ ‫-התאמתי את עצמי אליך.‬
‫סביב החיים שלך, מצבי הרוח שלך.‬ ‫תמיד מתאימה את עצמי אליך.‬
‫פעם האמנתי בנו, אבל בכנות,‬
‫אני יודעת שזה לא יעבוד לעולם.‬
‫אתה אנוכי מדי.‬
‫לא טוב לך איתי?‬
‫לפעמים אני חושבת שעדיף לך‬ ‫להיות עם לנה או… עם מישהי אחרת.‬
‫אז את סתם מקנאה?‬
‫לא, זה לא יעבוד כשזה מאולץ.‬
‫אני מרגישה שאתה מתבייש בי‬ ‫ושאתה משועמם ממני.‬
‫את צריכה להתגבר על תסביך הנחיתות הזה.‬
‫צאי מזה.‬ ‫-מה שאני מנסה להגיד זה…‬
‫מה שאני אוהבת… מה שאני הכי אוהבת…‬
‫אני אוהבת אותך, את אבל, לא את אבל קמארה.‬
‫מה ההבדל בין אבל לאבל קמארה?‬
‫אני לא מבין. זה אותו בן אדם.‬
‫ההבדל הוא הכאוס המזוין הזה בתוכך.‬
‫הצורך שלך להתקיים, לשלוט בכול,‬
‫ולזרוח יותר מכל אחד אחר.‬
‫הדבר הזה שמניע אותך להרוס הכול‬ ‫בתקווה למצוא משהו טוב יותר‬
‫כשאתה לא יכול ליהנות ממה שיש לך אפילו.‬
‫זהו זה? סיימת עם הרשימה שלך?‬
‫אז אני בלתי נסבל, אנוכי ואני הורס הכול?‬
‫חשבתי שאת שונה, אבל את בדיוק כמוהם.‬
‫את שופטת אותי.‬
‫זה כל מה ששמעת ממה שאמרתי הרגע?‬
‫שמעתי שאת מושלמת כל כך, שאת צודקת, שוב.‬
‫אנחנו שונים מדי, את ואני.‬
‫זה לעולם לא יעבוד.‬
‫אני מסכים.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תודה.‬
‫- מאהב צרפתי - קשוח אך רגיש -‬
‫הגעתם למריון. נא השאירו הודעה.‬
‫היי, מריון, זה אבל. תחזרי אליי.‬
‫- בי"ס לנהיגה -‬
‫זה שוב אני. תעני, בבקשה.‬
‫מריון, רק רציתי להתעדכן.‬ ‫אני מקווה שאת בטוב.‬
‫כן, אני יודע שאת שונאת אותי.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫תתקשרי אליי, בבקשה.‬
‫מריון, אני רוצה לשמוע את קולך.‬ ‫רוצה לראות אותך.‬
‫אני צריך אותך.‬
‫- תתקשרי אליי, בבקשה - אני מתגעגע אלייך -‬
‫המועמדים לפרס סזאר הוכרזו הבוקר.‬
‫ההפתעה הגדולה‬ ‫היא המועמדות הראשונה של אבל קמארה‬
‫על סרטו של רנו למאן, "טיפול באהבה".‬
‫הסרט מועמד גם לפרס על עיצוב תפאורה,‬ ‫עריכה, הבמאי הטוב ביותר,‬
‫וכמובן, הסרט הטוב ביותר.‬
‫בעוד פחות משעתיים,‬ ‫נהיה בטקס פרסי הסזאר ה-52.‬
‫והשמות הגדולים ביותר בקולנוע‬ ‫ילכו על השטיח האדום שמאחוריי.‬
‫שמות כמו אבל קמארה, הפתעת השנה,‬
‫שמופיע ברשימת המועמדים בפעם הראשונה.‬
‫האם הוא יזכה בפרס‬ ‫על תפקידו בסרט של רנו למאן,‬
‫הבמאי עטור הפרסים וחביב האקדמיה?‬
‫תראה את הטוקסידו שלי.‬
‫חתיך או מה?‬
‫אבל לנה טאיס מאוכזבת…‬
‫חתיך מאוד, במיוחד הנעליים.‬
‫ערב טוב.‬ ‫סזאר על הפלוס אחד הטוב ביותר, נכון?‬
‫ללא ספק.‬
‫נאום הקבלה שלך מוכן?‬
‫אל תקדים את המאוחר.‬ ‫-ברור שתקבל אותו!‬
‫היי, חבר'ה. אתם עוד לא מוכנים?‬
‫כן, כמעט.‬
‫ואתה מתכנן להגיע בטרנינג?‬
‫לא, אני אחליף בגדים. יש לנו זמן.‬
‫לא, אין לנו. ראית מה השעה?‬
‫את לא עונה?‬ ‫-לא, זו אימא שלי. זה שום דבר.‬
‫זה לא שום דבר.‬
‫אל תדאג. זה יום ההולדת שלה,‬ ‫אבל זה בסדר. לא יכולתי לפספס את זה, אז…‬
‫כן…‬
‫תודה שאת כאן לצידי.‬
‫טוב…‬ ‫-תמיד.‬
‫כמובן.‬
‫הנה. זה מושלם.‬
‫זה מושלם!‬
‫תקפל את זה מעל… רגע.‬
‫הנה!‬
‫מעולה. אתה נראה מדהים.‬
‫אתה נראה כמו מיליון דולר. מדהים.‬
‫תודה. יודעת מה הייתי רוצה?‬
‫לא. ספר לי. מה?‬
‫אני רוצה לענוב את העניבה שלי בעצמי מעכשיו.‬
‫סליחה, אבל מה אתה אומר?‬
‫אתה רוצה סוכנת חדשה?‬ ‫-לא.‬
‫ממש לא.‬
‫תפסיקי לענות כשאני מתקשר‬ ‫בלילה או בסופי שבוע.‬
‫אני לא רוצה שהבעיות שלי‬ ‫יהרסו לך ארוחות משפחתיות.‬
‫צאי ליותר חופשות.‬
‫תכירי מישהו.‬
‫אבל אני אוהבת לדאוג לך.‬
‫זה לא אומר שאת לא יכולה להאט.‬
‫אני לא יודעת איך.‬
‫אם אני אאט, אני אעצור.‬
‫אם אעצור, אני אבין שאין לי שום דבר אחר.‬
‫את חייבת לנסות.‬
‫הגיע הזמן שתחשבי על עצמך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני לא יודעת אם אני מסוגלת.‬
‫- מסיבת פתיחה -‬
‫הכנתי משהו למקרה שתזכה.‬ ‫תראה, זו רשימה של אנשים להודות להם.‬
‫אל תדאגי.‬
‫לא אשכח אף אחד אם אזכה.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נצלם סלפי שלנו נראים מעולה.‬
‫כן! קדימה!‬
‫סלפי!‬ ‫-כן!‬
‫נחמד, נכון?‬ ‫-זה מהמם!‬
‫אני מקווה שילך טוב. הוא נראה לחוץ.‬
‫אל תדאגי.‬ ‫-אתה חושב שלא?‬
‫אבל!‬
‫ימינה!‬ ‫-כאן!‬
‫תן לנו חיוך!‬
‫היי! אבל, בבקשה!‬ ‫-אבל, אנחנו אוהבים אותך!‬
‫תודה. תיהני, אימא, זה בחינם.‬
‫סלח לי.‬
‫תראה לאן הגענו, חבר. טוב, אתה הגעת.‬
‫אם אימא שלך הייתה פה, היא הייתה גאה ממש.‬
‫נרים כוסית?‬
‫לחייך.‬
‫אתה לא נראה שמח.‬
‫זה כזה ברור?‬ ‫-לא, אבל אני יכול לזהות.‬
‫אני לא יודע, זה… עכשיו שזה אמיתי, נראה…‬
‫שזה איבד את הקסם שלו.‬
‫השתגעת?‬
‫תראה את כל הפאר הזה, החרא המוזהב הזה.‬
‫זה מטורף!‬
‫ראיתי את מרגו רובי הרגע.‬
‫בדרך לשירותים,‬ ‫החזקתי את הדלת והיא אמרה, "תודה".‬
‫מגניב, נכון? אני חושב שיש לי סיכוי.‬
‫אין לך מצב רוח. משהו לא בסדר.‬
‫זה לא קורה בכל יום. אתה מבין את זה?‬
‫כן, אני מבין.‬
‫אז תיהנה מזה! כן.‬
‫ובתוך פחות משעה,‬ ‫אולי יהיה הרגע הכי טוב בחייך.‬
‫אולי אתה צודק.‬
‫אני צודק.‬
‫תתעורר, לעזאזל. זה קורה עכשיו!‬
‫כן, אני חייב להתעורר.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא צריך להיות פה.‬
‫אני הולך.‬ ‫-מה? לא הבנת.‬
‫תודה, אחי.‬ ‫-חכה.‬
‫לאן אתה הולך? אבל!‬
‫אבל!‬
‫היי!‬
‫שני אורז עם שרימפס בשביל…?‬ ‫-לי!‬
‫תודה, בתיאבון.‬
‫תודה.‬ ‫-מי הבא בתור? שלום.‬
‫שלום. שלושה המבורגרים‬ ‫ושלוש מנות צ'יפס כמהין, בבקשה.‬
‫אין בעיה, צריך להמתין קצת, בסדר?‬
‫עשר דקות.‬ ‫-בסדר.‬
‫אוהב אותך מאוד.‬ ‫-ביי!‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי, מתוקה שלי.‬
‫תראו, זה אבל.‬
‫נכון.‬
‫היי. שלום, ז'אד.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תראי.‬
‫באיזה קטע הוא כאן?‬
‫ערב טוב. חביתה, בבקשה.‬
‫שלום, אבל.‬
‫היי.‬
‫מצטערת, זה לא זמן טוב.‬
‫יש לי שבע הזמנות להכין‬ ‫ואני לא יודעת אם יש לי מספיק, אז…‬
‫נוכל לדבר אחר כך?‬
‫הוא מתפשט.‬
‫טוב.‬
‫אבל…‬
‫אפשר לפרוס את המלפפונים?‬
‫לא.‬
‫תהיה על ההמבורגרים. תלבש את זה.‬
‫אני אקח את זה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫ואו! תודה רבה. תודה על התפקיד הזה…‬
‫אתם יודעים איפה אבל?‬
‫אתם לא יודעים?‬
‫נהדר.‬
‫- אבל קמארה - קמי ז'ילאר -‬
‫אבל, איפה אתה? אתה לא יכול פשוט להיעלם.‬
‫אתה חייב לענות. פשוט תגיע!‬
‫זה… אתה לא יכול לפספס את זה.‬
‫תודה.‬
‫למה אתה כאן, אבל?‬
‫הייתי חייב להודות לך.‬
‫הסרט, המועמדות… זה בזכותך.‬
‫השגת את מה שרצית.‬
‫אפשר לומר.‬
‫אבל איבדתי את הדבר החשוב ביותר.‬
‫אני מצטערת שלא יצרתי קשר.‬
‫הייתי צריכה קצת זמן כדי להתגבר עלייך.‬
‫והתגברת?‬
‫התגברת עליי?‬
‫זו לא משימה קלה.‬
‫את נראית מאושרת בכל מקרה.‬
‫הגשמת את החלום שלך.‬
‫אני שמח מאוד בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫מה שלומך?‬
‫לא ישנתי כבר חצי שנה.‬
‫נו, באמת!‬
‫החיים גרועים בלעדייך.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫זכית בסזאר?‬
‫לא יודע ולא אכפת לי.‬
‫מה?‬
‫עזבתי את הטקס כדי לראות אותך.‬
‫מה? זה קורה עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫לא, אתה מטורף.‬
‫לא, רגע. אין מצב.‬ ‫אתה לא יכול לעשות את זה, אבל.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני לא אתן לך לפספס את זה בגללי.‬ ‫אז בוא נלך לזכות בפרס הזה. קדימה.‬
‫המועמדים הם‬
‫סטפן בורגואן על "היהיר",‬
‫אנטואן דלוניי על "משפט בריגו"…‬
‫אני לא מבינה.‬
‫הוא נעלם.‬
‫הטלפון שלו כבוי.‬
‫זה מהר.‬ ‫-מהר מדי?‬
‫כן, די מהר. אולי תאטי?‬
‫ככה נגיע בזמן.‬
‫ופרס הסזאר לבמאי הטוב ביותר מוענק ל…‬
‫רנו למאן על "טיפול באהבה".‬
‫רנו זכה שוב.‬
‫תירגעי.‬
‫כמעט הרגנו אותם!‬ ‫-אתה רוצה להספיק?‬
‫ברכותיי!‬
‫רנו למאן מצטרף לשורות הבמאים‬ ‫שזכו במספר פרסי סזאר.‬
‫איזה אסון.‬
‫תגיד לי את האמת. איפה הוא?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫מספיק!‬ ‫-אולי הוא הלך לפגוש את מריון.‬
‫זה היה אדום.‬ ‫-כן?‬
‫אני מבין למה איבדת את הרישיון שלך!‬
‫היי! פגעת בזה!‬
‫אני מתרגש כל כך,‬ ‫אני אפילו לא יודע למי להודות.‬
‫אז אעצור שם.‬
‫תודה. יחי הקולנוע, ולילה טוב.‬
‫והמועמדים לשחקן הטוב ביותר הם…‬
‫שיט, זה עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫ז'וסלן פאנשו על "ההימור של סופי",‬ ‫יאניק בה…‬
‫עכשיו אתה.‬
‫את לא באה?‬
‫אני לא לובשת את השמלה הנכונה.‬
‫לך.‬
‫לא, חכה.‬
‫קדימה. אני אצפה.‬
‫אני איתך.‬ ‫-בסדר.‬
‫גברתי, את לא יכולה לעצור כאן. תתקדמי.‬
‫כן, סליחה.‬
‫ופרס הסזאר לשחקן הטוב ביותר מוענק ל…‬
‫מתח.‬
‫אבל קמארה על "טיפול באהבה".‬
‫זה פרס הסזאר הראשון של אבל קמארה‬ ‫במועמדות הראשונה שלו.‬
‫הוא כאן!‬ ‫-אין מצב!‬
‫זה שיתוף הפעולה הראשון שלו עם רנו למאן‬
‫בתפקידו כרופא שלא מצליח להשתחרר‬ ‫מאהבתו הראשונה.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-תודה.‬
‫ואו. זה מטורף.‬
‫תודה לכל מי‬
‫שאמר לילד הגדול הזה‬ ‫שהחיים לא נגמרים בגיל 40.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫קמי, סמי,‬
‫תודה שתמיד הייתם לצידי.‬
‫אני אוהב אתכם כל כך.‬
‫וזה בשבילכם.‬
‫תודה רבה.‬
‫מה שלא עושים בחיים, צריך להיות נועזים.‬
‫חייבים לנסות. חייבים לפשל. זה לא משנה.‬
‫גם אם אחרים שופטים אתכם‬ ‫או מונעים מכם להאמין.‬
‫הערב הוא אישור.‬
‫לא פעם בלבלתי בין הרצונות שלי‬ ‫לאלה של אחרים.‬
‫ואז פגשתי מישהי.‬
‫מישהי שפקחה את עיניי.‬
‫שגרמה לי להבין שהצלחה‬ ‫היא לא פסל קטן שיושב על מדף.‬
‫אולי היא לא תאהב שאני מדבר עליה,‬ ‫אבל הערב, אני פשוט חייב.‬
‫תודה, מריון.‬
‫שוב, את צדקת.‬
‫עכשיו אני חייב ללכת. מישהי מחכה לי. תודה.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-תודה.‬
‫יפה מאוד, חבר!‬
‫לך!‬
‫אתה משוגע! אתה לא יכול לעשות את זה.‬ ‫כולם מחכים לך.‬
‫נראה לי שלא אכפת לי.‬
‫אז תנשק אותי.‬
‫אנחנו לא לבד, את יודעת.‬
‫נראה לי שלא אכפת לי.‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬