Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dame, gospodo,
pogledajte svog muža pa mene.
Pogledajte njega pa mene.
Ne, on nije ja.
No ispravit ćemo to.
Miriše li vaš muškarac iz snova na pustolovinu? Nema problema.
Život može biti pun iznenađenja.
Želite čvrstog, ali osjećajnog tipa koji će vam glačati večernje haljine
i priređivati večere uz svijeće?
To je moguće.
Želite li muškarca koji se može nositi s opasnostima?
Oprostite, mislim da je to zmija.
Muškarca
koji će vas odvesti na kraj svijeta?
Sve do najudaljenijih zakutaka Zemlje.
Ako sanjate ono pravo, šarm i romantiku,
probudite njegovu unutarnju snagu.
Ne čekajte više, dame.
Dajte mu…
Francuskog ljubavnika.
Recite „Je t'aime” ljubavi.
I rez!
-Rez, hvala. Rez. -Izgleda sjajno.
-Idemo. -Uspjeli smo.
Bilo je sjajno.
To je to, hvala. Mislim da je dobro.
-Je li dobro? -Da, savršeno.
Izvrsno, hvala.
-Idemo snimiti ambalažu. -Dobro.
-Snimka ambalaže, molim. -Ne prekidaj.
Spakiraj kolica.
-Hajde, skoro smo gotovi! -Rekvizite, molim!
To je bilo fantastično, Abele.
-Klijentima se sviđa. -To je sranje.
Nema šanse! Bio si sjajan. Ne, stvarno!
-Seksi. Savršen! -Zašto sam pristao?
-U dva dana zaradiš kao ja u godini. -Glumac sam, ne prodavač dezodoransa!
-Lijepo miriše. Osim toga, organski je. -Smrdiš, kompa!
Kao kad si se nabacivao Caroline u srednjoj školi.
Sprdnja sam. Ne tjeraj me na ova sranja.
Znam što je najbolje, dušo.
Dobar je film najbolji. Ne usrana reklama.
Sve zvijezde to rade! Kao DiCaprio u onom ušljivom Fiatu.
G. Clooney prodaje kavu.
Ne smeta mi kolonjska, Dior ili Chanel.
-Kao B. Pitt ili Louis Latour. -Ne opet!
Dosta s usporedbama. Smiješno je.
-Nikoga nije briga. -Nikoga?
A nagrade César?
Nitko nije ni čuo za njega.
-Svi jesu, Camille! -Gluposti.
Nitko ne zna izvan Pariza! Idi u Charente ili Corrèze i vidi.
Mislim da je Latour rođen u Corrèzeu.
Daj mi lijekove.
-Evo. -Hvala.
-Koliko ih uzima na dan? -Previše.
TEMELJI SE NA VRLO VAŽNOJ OSOBI
Gle, to je Zak kaže, tip iz emisije.
Volim tog tipa!
-Nije li to Abel Camara? -Jest, fotkaj!
Što ima, Abele?
-Bio mi je ovoliko blizu! -Ludilo!
Dobar dan, izvolite?
Viski.
Yamazaki.
Dobro. Stiže.
Yamazaki, molim.
SEKS, DROGA, CUGA… ABEL CAMARA SUOČAVA SE S DEMONIMA
Zapravo, samo kavu. Što radiš?
Oprostite, ništa. Odmah ću vam donijeti.
Snimaš me?
Naravno da ne.
Snimaš me.
Komu to šalješ? Kojem časopisu? Zar nemaš srama?
Kakva je rasvjeta? Jesam dovoljno tužan ili želiš još?
-Oprostite, poludjeli ste. -Reci.
-Ima li problema, Abele? -Ima.
Ne mogu sjediti i opustiti se ni pet minuta, a da me tvoji ne fotkaju.
Znaš što? Pogledaj me. Neću se vratiti. Jasno? Nikad.
-Što si učinila? -Ništa! Uzalud se uzrujao.
Posve je paranoičan.
Ne možeš se iskaljivati na drugima. Tražiš pomoć.
-Dobro sam. -Znaš li tko je on?
Znam, pa što? Neću puzati pred njime.
Oprosti, Abele.
Nova je i sigurno ima mjesečnicu.
-Molim? -Jednostavno je. Kupac je kralj.
Pogotovo Abel.
Zašto „pogotovo”?
-Ne shvaćaš. -Itekako shvaćam. Odlazim.
-Tako je. Van. -Jebeš ovo.
„Mjesečnicu”?
Ovih dana ne smiješ ništa reći.
-To je zabranjeno. -Gle! Tvoj Yamazaki.
Poskliznula sam se.
Oprosti. Smijem li proći? Hvala.
Idi onda. Van! Otpuštena si!
Šteta. Zbogom, seksističke svinje!
Ne bi je trebao otpustiti.
Čekaj!
Iskreno mi je žao. Vrati se sa mnom. Riješit ću to.
Zaboravi. Ne želim raditi za tog šupka.
Dopusti da ti se iskupim.
Koliko ti plaća?
Šališ se? Makni to. Sramotno je.
Što onda mogu učiniti? Reci mi.
Mogu li te odvesti kući?
Ne, to je čudno. Ne poznajem te.
Znaš tko sam. Bez brige.
Hajde, odvest ću te kući. Dopusti mi to. Bit će mi zadovoljstvo.
Ne znači ne! Dosta nam je. Trpimo to već godinama.
Gospođo, ispričavam se.
-Ne gnjavim je. -Kako god.
Ponovit ću. Žao mi je.
-Još 26 min. -Odvest ću te kući.
-To je najmanje što mogu. -Dobro. Idemo.
Eto.
Neke se stvari nikad ne mijenjaju.
-Želite i vi? -Nećemo napredovati!
Doviđenja, gospođo.
SAM U SVEMIRU
Kako se zoveš?
Marion.
Dobar magnet za ženske.
Iz 1960-ih. Vrlo je lijep.
Iz 1966.
Ja sam Abel.
Zašto je smiješno?
Tebe je lako naljutiti.
Tako si paranoičan.
To je već drugi put. Uvrijedit ću se.
Čega se bojiš? Koga se bojiš? Ljudi?
Bojim se da će me ljudi izdati. To je drukčije.
-Onda imaš loše društvo. -Ne.
Paranoičan sam.
Iza je.
Hvala.
Jesmo dobri?
Jesmo prijatelji?
Pa… nismo.
Ali hvala. Bok.
Kako to misliš „nismo”?
Manon!
-Marion. -Oprosti.
Može samo još nešto?
Ne.
Mogu li kratko ući? Ne mogu ovakav na sastanak.
Ti nemaš granicu.
-Ne zaboravi da si me ti poprskala. -Imaš pravo.
Onda uđi.
Osam katova bez dizala. To je osveta?
Sranje! Ne, molim te, ne to.
-Prestani. -Bojiš se i pasa?
Ne, ali radije bih da je zatvoren.
-Dobro. -Odvedi ga.
-Jako mi je blizu. -Dođi.
Hvala.
-Tako. Bok. -Dođi.
Lijep stan.
Ostani tu, može?
Dolazim. Odmah se vraćam.
Raskomoti se.
Da, hvala. Imaš li pepeljaru?
-Želiš li i kavu? -Volio bih.
Ovo je samo povremeno.
Ne drogiram se.
Ne vjeruj što govore o meni.
Ali sad baš i nisam najbolje.
Radi što želiš. Briga me.
I pod stresom sam zbog te TV emisije.
Radi promocije filma.
Trebao bih biti duhovit i smiješiti se.
-Evo. -Dobro.
Nemam snage.
Kladim se da će me pitati o curi.
Zašto?
Ostavila me prije dva mjeseca. Svi pričaju samo o tome.
Paparazzi me ne ostavljaju na miru.
Prate me kao loš zadah.
Teško mi je to reći.
Oprosti.
Google me obavijestio da me ona vara.
-Kao i ostatak svijeta. -Ajme. To je gadno.
Da, gadno je.
Ni ja nisam najbolje. Rastajem se.
Ako pomaže, ostavio me zbog najbolje frendice.
-Dvostruka izdaja. -Da.
Otvorili smo restoran i ne pušta me ni blizu.
Gad.
U natjecanju gubitnika ja pobjeđujem.
Da, imaš priliku.
-Čak se i pas slaže. -Zove se Claudine.
Što je?
Claudine? Ne možeš to nazvati Claudine.
Claudine je lijepo ime.
Lijepo je, ali za sitne životinje.
Claudine!
Luda si.
Čekaj…
Onda se svuci.
Ne, ne mislim na to.
Došao si zbog mrlje.
Aha, da. Tako je.
Možeš mi pomoći.
Da. Ništa ne možeš sam, zar ne?
Mogu, ali teško je.
Jest. Pogotovo kad si napušen.
Vidiš? Teško je.
Evo. Gotovo.
Jebemti.
-Imaš lijepe oči, znaš? -Znam.
Znam.
Odustala sam od karijere manekenke.
Ozbiljan sam.
Nisi poput onih droca.
Stvarno si…
Lijepa za ružnu djevojku.
Oprosti. Da. Možeš li to skinuti?
Sranje, čekaj.
Jebote, to je moja agentica. Toliko kasnim da će me ubiti.
-Tiho. -Dobro.
-Cam, što ima? -Koji vrag, Abele? Čekamo.
Da, pa, na putu sam. Sve je u redu, ne brini se.
Baš. Znaš, pratim te. Znam da se ne krećeš.
Da. Dobro.
Da? I, što radiš?
Da, zapravo… meditiram.
U Villejuifu? Je li ovo šala?
-Pa… -Novi diler?
Ne! Ništa slično. Villejuif je odličan za meditaciju.
Krećem.
Smjesta kreni!
-Obećaj mi! -Bok.
Jer sam…
Bolje da krenem.
Da, trebao bi.
-Bok. -Bok.
Što je to bilo?
Upsić, okliznuo sam se.
Ne želiš to?
Želim.
-Ja sam, otvori! -Jebote, to je Antoine.
Tko je Antoine?
Moj muž. Mislim, moj bivši muž. Shvaćaš. Hajde.
-Otvori! -Je li on FBI-evac?
-Luđak. -Skrij se!
-Ne. Zašto? -Nemoj otežavati.
Znam da si tu. Otvori.
Lupa kao luđak.
-Hajde. Ovamo. -Ja sam. Otvori!
-Pas! -Ne…
-Ne mogu. Odvedi me onamo. -Ne mogu.
-Znam da si tu. -Hajde.
-Draga je. Uđi. Ostani! -Molim te.
Ozbiljno? Što li izvodi?
Da. Jesi li spavala?
-Ne, zašto? -Izgledaš užasno.
-Zašto si uopće tu? -Smrdi. Što radiš?
Ništa.
-Kao i obično. -Samo sjedim.
Dugo nisi platila stanarinu.
Zarada od restorana nije ti dovoljna?
Ne možemo o tome bez odvjetnika. Gdje je Claudine?
-Unutra, zašto? -Idemo na plažu ovaj vikend.
-Bolje nego da je zatvorena tu. -Sranje.
Ne, radije ću je zadržati.
-Da se osjećaš manje usamljeno? -I s tobom sam bila, pa…
Jesi li na lijekovima?
Pušila si. Zato smrdi. Zapustila si se.
Pusti me na miru. Dosta mi je.
Nikad nećeš naći takvog muškarca. Nijedan tip ne bi…
-Zašto je on tu? -Nećeš nas upoznati, dušo?
-Tko je ovaj krelac? -Čekajte, vi ste…
Abel Camara, da. A vi ste?
Ja sam vlasnik ovog stana. Što radite u mom stanu?
Što je?
Nešto smrdi.
Ne osjećaš li miris?
To je njegov zadah.
-Da? -Njegova usta.
Koji vrag?
Ne smiješ tek tako banuti.
Ili budi pristojan. Ovo nije u redu.
Slažeš se s hodnikom. Kao iz 70-ih.
Zastarjelo. I kosa ti se prorijedila.
Pazi na čelo. Preveliko je.
Pusti šiške. Avion može sletjeti.
Poput autoceste je.
-Smiješno ti je? -Da, smiješno je.
-Nemaš što reći? -Što želiš da kaže?
-Ometaš posjed. -Stvarno?
Idi kući, operi zube i ostavi je na miru.
-Koji vrag? -Sjajno.
-Bok, Route 66. -Hej, to…
Vidimo se!
Koji ti se psihopat tako ruga?
-Nisam to trebao učiniti? -Ne, bilo je savršeno.
Gdje je drskost iz bara?
Znam. Ne mogu s njim.
Sranje, bolje da odem. Oprosti, sad stvarno moram ići.
Vidimo se uskoro.
Nemoj. Znaš da se više nećemo vidjeti.
Da, valjda. Malo je vjerojatno.
-Ali bilo je zabavno. -Da.
-Bok. -Bok.
Glumiš Houdinija.
Gdje si bio? Kako se zove? Poznajem li je?
Hajde. Prekasno je za snimanje.
-Mora biti uživo. -Mogu ja to.
I moraš se presvući.
Teta Marion!
Jade!
-Kako si, dušo? -Dobro.
Bako! Došla je teta Marion!
-Teta Marion je tu! Bok, dušo. -Kako si?
-Bok! -Izgledaš divno!
Ne, izgledam grozno. Antoine je odmah primijetio.
-Napravila sam ti tažin. -Sjajno.
Hvala.
Vidjela si ga? Rekle smo da nećeš. Grozna si.
Samo se pojavio. Iscrpljuje me.
Prevari te, ostavi te i sad te špijunira?
To je uznemiravanje! To ti pomaže. Dobro, sviđa mi se.
Vidi što sam kupila, mama.
-Predivna je. -Je li za Jade?
Ljubomorna? Možeš je uzeti za spojeve.
-Nemam pratnju. -Ali imat ćeš.
Dala sam broj Pablu i Raphaëlu, 23-godišnjim vježbenicima.
-Nisi. -I Romainu. Drag je tip.
„Drag tip”? Radije bih umrla.
-Imaš li sliku Romaina? -Bok, tata.
Bok, kako si?
-…hit serija Zak kaže… -Kako si, tata?
-Svaki je film uspješnica… -Dobro.
Gledaš ovo, zar ne?
Nakon Špijuna iz pepela i Pljačke na Rivijeri,
došao je promicati film Sam u svemiru.
Još jedan dragulj.
-Da! -O njegovoj posebnoj karijeri.
I njegovim neuspjesima.
I njegovim ludorijama koje pune trač rubrike.
Jedinstven je i volimo ga. Pozdravite Abela Camaru.
-Drago mi je što ste tu, Abele. -Hvala.
-Dugo nismo. -Da.
-Rijetko ste u medijima. -Pomalo.
Dobro, moram pitati. Zak kaže, kako ste?
Dobro sam. Prošao sam teško razdoblje.
-No to je prošlost… -Ševila bih ga.
Molim? Ozbiljno?
-Daj! I ti bi. Pogledaj ga! -Nema šanse!
Ne bih. Koji vrag?
Ne razumijem u čemu je fora.
-Ne! Nemoj isključiti. -Ne!
Hvala! Ne znam što vidiš u njemu.
-Presmiješno. -Neodoljiv je.
-Neodoljiv? Ne shvaćam. -Da!
Postoji slavna osoba s kojom bi bio da ti dopustim?
Ne znam. Pa…
Sviđa mi se Marilyn.
-Mrtva je, dragi. Volim te, budalo. -Kad je bila živa!
Jako nam se svidio film.
Abele, imamo iznenađenje za vas.
Kul, on voli iznenađenja.
Ne sviđa mi se ovo.
Naletjeli smo na vašu prijateljicu na Balmainovoj reviji.
Pustite snimku pa ćemo razgovarati.
-Léna, ovamo! -Léna, izgledaš nevjerojatno.
Abel Camara večeras je u našoj emisiji. Želiš li mu što reći?
Ne želim razgovarati o Abelu.
Da mu mogu dati savjet, uz svu ljubav koju osjećam,
rekla bih mu da krene dalje.
-Hvala, Léna. -Louise!
-Louise, molim te! -G. Latour, molim vas.
-Ovamo. Savršeno. -Ovamo!
Sigurno ste već znali.
Jesam.
Želite li joj odgovoriti?
Ne, ali…
Otkrit ću vam tajnu.
Skoro mi je 40 godina.
Tako je, Abele. Polako, dušo.
S Lénom je bilo komplicirano.
Moje je vrijeme s njom prošlost.
I to je u redu.
Čemu taj osmijeh, Abele?
Ne smiješim se.
-Smiješite se. -Ne.
Nešto skrivate.
-Nemam što skrivati. -Želimo sve znati.
Da!
Recite nam, Abele.
Dobro, reći ću vam.
I ja sam upoznao nekoga.
Super!
-Glumicu? -Ne.
Dobar je.
Da, znao sam da nešto ševi.
-Zar ne vidiš da izmišlja? -Recite nam!
Tajanstvena neznanka na kojoj će vam mnogi pozavidjeti.
Kad je možemo upoznati?
Ne još. Već sam rekao previše. Dosta je.
Jedno je sigurno,
zaljubljen sam. Eto.
-Bravo! -Jebeni idiot. Zašto sam to rekao?
Što? Šališ se? U trendu si. Svi žele znati tko je ona.
Zašto radim ova sranja? Mrzim se.
Prestani. Sjajna ideja. Da razmislim. Naći ću nekoga.
-Neću se pretvarati. -Amerikanci to rade.
Trebamo curu za nekoliko dolara. Lako!
Sestrična iz Limogesa.
-Sabrina? -Da!
-Poludio je. -Tko god!
Koga briga? Nađemo glumicu da glumi pekaricu, kozmetičarku…
-Sabrina je kozmetičarka. -Nije važna djevojka nego priča.
U agenciji je nova cura koja je sjajna. Adeline Blaz.
Blaz! Tako se zove?
-Neću ševiti bilo koga. -Obično ti ne smeta.
Ne moraš je ševiti.
Idemo na par događanja. Prestat će govoriti o Léni.
Ne želim lažnu curu da glumi moju lažnu curu.
Ako ti je čudno, nađi siromašnu. Pomogao bi joj. Svi na dobitku.
-Da. -Kad to tako kažeš…
Ne govorim to zbog Sabrine.
Nevjerojatno.
-Super, sve ću dogovoriti. -Čekaj.
Mislim da imam ideju.
Što? Kamo ideš?
Ne mogu više. Što radite?
Smirite se!
Bože, neka su vaši roditelji.
-Iznenađenje! -Što radiš tu?
Imaš posla.
Rođendan moje nećakinje. Prošla su tri sata, a glava mi puca.
Da. Nije dobar trenutak.
Baš i nije. Oprosti.
Htio sam te zamoliti za uslugu, ali nisam imao tvoj broj, samo adresu.
Jebote, ne mogu više. Prestanite s balonima!
Poludjet ću.
Mogu ti pomoći.
Znaš smiriti deset divljih klinaca?
Naravno.
Idemo!
Pridruži se!
I okrenite se!
Idemo. Hajde.
Pratite me, može? Izbacite guzu!
Hajde! Protresite je.
Ne gledajte tako! Vidite kako se zabavljaju.
Čekajte!
-Platila si nekoga? -To je…
Ruke ovako!
-Izgleda kao onaj glumac. -Nije sličan. On je prijatelj.
-To je to! -Prijatelj?
Učinite ovo.
-Prijatelj ti odlično pleše. -Koliko košta?
Ništa. Ponudio je pomoć.
Vidi kako je dobar s Jade. Preslatko.
Da!
Tako je sladak.
I opet!
Dobro. Abele!
Zakon ste. Nastavite, djeco. Nastavite.
-Jebote. -Da, stvarno je on.
-Bok. -Zdravo.
Zdravo, ja sam Estelle. Marionina mlađa sestra.
-Sestra i Cédric, njezin muž. -Bok.
-Jesi li dobro? -Bok. Jesam.
-Jadeini roditelji? -Da.
Divna je.
-Da, kul je. -Moja curica!
Kul je curica.
Dobro, mislim da nikad nisu upoznali nekog poznatog, pa…
Jesam. Vidio sam Françoisa Hollandea u Tulleu.
Kul.
-Pa što? -Bio je predsjednik.
-To su vrata. Bi li… -Idem ja.
-Ne idite nikamo. -Dobro.
Hej! Možete li se smiriti?
-Zdravo. -Zdravo.
-Uđite. -Abel Camara?
Mogla si me upozoriti. Otišla bih u salon.
Salon?
Što? I ovako izgledaš sjajno.
Nisam planirala da će opet doći.
„Opet”? Što sam propustila?
Ševiš se s A. Camarom i nisi mi rekla?
Opa! Tako je jebeno seksi!
-Hej! Ovdje sam. -Daj.
Luda si. Nikoga nisam ševila. Samo je potišten.
-Stvarno? -Bio je usamljen i htio je razgovarati.
Ne, treba mu ševa.
Halo! Još sam ovdje!
Sramotiš me. Uostalom, ne zanima me.
-Šališ se? -Ne.
Iskreno, imam druge prioritete.
-Ne trebam jadnu ševu s… -Točno!
S cirkusantom!
Ma da?
Ponosim se tobom.
Ajme.
Ne znam kako to podnosiš. Sigurno imaš strpljenje sveca.
Kad su ljudi kul, lijepo je. Kad su dosadni, samo se pretvaram.
Previše sam iskrena.
Ne znam lagati. Prozreo bi me.
Sranje.
Narežeš krastavac za salatu?
Ne znam kako.
Ne budali!
Mogu pokušati, ali ništa ne jamčim.
Opa! Sjajan omlet!
Što radiš?
To je tikvica.
Ovo je krastavac.
Smjestila si mi. Pogledaj ih!
Oni su braća. Gle, isti su! Prevarila si me.
Staviš ih jedno pored drugoga.
-Smiješan si. -Hvala.
-Što je? -Tako je dobro.
Smiri se. To je samo omlet.
Predobar je!
Ako dobijem svoj restoran, stavit ću „Abelov omlet” na jelovnik.
Zašto si došao?
Kakvu si uslugu htio tražiti?
Ne brini se. Nije važno.
Što je to bilo?
Što?
Taj pogled. To nije dopušteno.
Zašto?
-Glumiš. -Ne glumim!
Prepoznajem to. Jučer, danas, sad.
Zašto to radiš?
Sretan sam.
-Dugo to nisam bio. -Prestani. Nešto se događa.
Zašto me tip koji može dobiti svaku šarmira ubojitim očima u mojoj kuhinji?
Čekaj, što je čudnije?
Što te želim opet vidjeti ili što me pitaš zašto?
Iskreno, oboje.
Kul. Mi smo samo dvoje čudaka.
Može li čudak pozvati čudakinju na večeru?
Ili na piće?
Oprosti, no mislim da to nije dobra ideja.
Imam dovoljno problema u životu.
Je li?
-Nisam mislio da sam problem. -Ne, oprosti. Ja…
Nisam tako mislila. Znaš što mislim.
U redu je. Ako te ne zanimam, u redu je.
Tako je kako je. Ništa strašno.
Dovraga.
Pa, uglavnom…
Čuvaj se. Hvala na omletu.
Čekaj. Ljutiš li se na mene?
Ne, nimalo. Razumijem.
Vidimo se.
Onda zbogom.
Što? Ozbiljno?
Ureže broj na tikvicu i ne vidiš koliko je to falično?
Izgubljen si slučaj.
Manje je razmetljiv nego što sam mislila.
Jako je drag.
Da, naravno.
Pa si ga izbacila.
Luda si!
Daj. On i ja, to bi bilo smiješno.
Ne, zašto bi bilo?
On je zvijezda. Ja sam samo obična cura.
-Nitko ne bi povjerovao. Ne bi uspjelo. -Moglo bi.
Nitko ne traži da se udaš za njega.
Napokon se dogodilo nešto kul. Uživaj u tome, curo.
Kad razmislim, bilo mi je sjajno s njim.
Da.
To je tako malo vjerojatno. Gotovo nadrealno, znaš?
Povratak u stvarnost, tvoj je seronja od muža ovdje.
Bok.
Bok. Izvoli povodac, hranu.
-Moramo razgovarati. -Nemam vremena.
Imam sat vožnje i s Estelle sam, vidiš?
-Ne mogu s njom. Odvjetnica ti je. -Začepi.
Divna kao i uvijek.
Ne možeš platiti stanarinu, ali imaš za satove?
-Roditelji su mi pomogli. -Nije novi tip?
Koji tip?
Ne pravi se glupa. Nema te na slici, no znam tu zgradu.
ZALJUBLJENI CAMARA?
Koji je ovo vrag?
Znaš da je spavao s cijelim Parizom? Gadiš mi se.
Bilježim sve što kažeš, Antoine.
-Ništa nije bilo. -Nagi tip u mom stanu samo je prijatelj?
Htio je da tako izgleda. Takav je. Voli se zafrkavati.
Iskreno, ovo je smiješno.
Kako si ga upoznala? Kad? Odgovori mi. Reci prije nego što poludim!
Prijetnje, zabilježene.
Ne uzrujavaj se. Razišli smo se. Mogu raditi što želim!
Istina, seko.
Ako ne platiš do sutra, vraćam svoj stan.
Je li ti jasno? Dobro. Bok.
Bok.
Onda bok.
Kako ljupko.
Ljubomoran nakon rastave.
Dođi, malena.
Imala sam pravo. Ti i Abel ste uvjerljivi. Pogledaj!
To je tvoja zgrada. Ondje živiš.
„Je li napokon pronašao ljubav?” Ovo je ludost!
Hrpa gluposti.
Ovo je jebeno nevjerojatno!
Da, osjećajan, pun ljubavi, vjeran tip koji sanja o osnivanju obitelji.
To je to. Obožavaju to!
Sve ću mu to reći i nazvat ću te. Bok.
-Što ima? -Francuski ljubavnik želi obnoviti ugovor.
-Ne. Rekli smo da nećemo. -Znam, ali vidjeli su emisiju.
Tvoja priča o novoj zagonetnoj ženi svidjela im se!
-Inzistiraju. -Nije me briga.
Utrostručit će ti honorar.
Utrostručiti?
Da, utrostručiti.
A ovo?
Jesi li našao nekoga?
Je li spremna glumiti?
O, da. Sve je u redu.
Sve je u redu. Samo…
treba riješiti neke detalje.
-Ali upalit će. Riješeno. -Nisi nikoga našao?
-Jesam. -Ja imam rješenje.
Kakvo rješenje?
Adeline Blaz. Tu je. Kao i ti.
Dovest ću je i vidjet ćemo kako će biti.
Nemam vremena ni za koga.
Dobro? Raščisti nered. Imam sastanke. Nemam vremena.
-Vidjet ćeš. Baš je slatkica. -Ne želim slatkicu!
Bok, dobar dan.
Smijem li ući?
Da, naravno, molim vas.
-Sjednite. -Hvala. Zdravo.
Dakle, Adeline, ovo je Abel.
-Drago mi je. -Također.
Pričala sam ti o Adeline.
Sjajna je u Srce je žalostan šuomen s festivala u Avignonu.
Preljubazna si.
Baš fora. Vi ste bili žalostan šoumen?
Ne, ja sam bila šoumenovo srce.
Razumijem.
Bilo je zabavno jer sam bila prekrivena odrescima.
Nije u tome poenta. Adeline zna zašto je ovdje.
Izađite na piće i bolje upoznajte jedno drugo.
Rado.
Ali Abel, nažalost, ne može.
Ne, zapravo mogu.
-Sve sam otkazao. -Zar nemaš sastanke?
Ne, posve sam slobodan.
Onda dobro.
I još je veseli sat. Savršeno za upoznavanje.
-Apsolutno. -Da.
Ovaj bi posao bio savršen.
Imala bih stalno radno vrijeme.
Onda… Ne znam. Možemo i spavati zajedno ako želiš.
To nije poenta. Ne muti vodu.
Naravno. Šteta.
Prepustit ćemo to kemiji.
Tako je.
-Ti si blizanac, zar ne? -Ne, bik.
Stvarno, bik?
-Da. -Ja sam riba.
Zemlja i voda, nevjerojatna seksualna podudarnost.
Bok, dušo.
Zašto si ovdje?
-Sastanak s prijateljima. Ludo, zar ne? -Nevjerojatno!
Kako si?
-Pa… -Drago mi je. Ja sam Rose.
Drago mi je. Abel.
Znam.
-Imate planove za večeras? -Nismo razmišljali o tome.
Onaj producent Séclier ima zabavu.
Znam. Bit će sjajno, ali zaboravi. Nisam pozvana.
Pa, nisam ni ja.
Šteta.
-Ja sam pozvan. -Što? Nema šanse!
Uvijek me pozovu.
I? Hoćeš li odabrati mene?
Zaboravi audiciju.
-Što? -Nema posla.
-Stvarno? -Nikad ne bih to učinio.
Dobra vijest. Sad možemo spavati zajedno.
Želiš malo?
Sutra snimam.
Koga briga? Zabavljamo se. Hajde.
Zeleno je. Pokret!
-Marion, danas ste smeteni. -Da, oprostite.
Pokreni se!
Prekasno.
SAM U SVEMIRU
Poželiš otići u svemir, zar ne?
Bok.
AUTOŠKOLA GRADSKA VIJEĆNICA
BOK!
I DALJE ŽELIŠ POPITI PIĆE S ČUDNOM CUROM?
VIDIMO SE ISPRED TVOJE ZGRADE U 12
Gospođice! Hej, gospođice!
Gospođice. Marion!
Hej, Marion!
Dođite ovamo!
Obraćate se meni?
Jesam li ja vaš pas? Što umišljate?
Ne lajte na cure. Izađite.
Ne zafrkavaš se. Baš si duhovita.
Imam nešto za tebe. Uđi.
Kako to misliš?
Iznenađenje. Zapravo, veliko iznenađenje, ako me razumiješ.
Ne. Ako je tvoja kita, mislim da ću povratiti.
Što? Ne, pogrešno si shvatila. Moja kita nema veze s time.
Ne, pravo iznenađenje.
Kog vraga radiš, Abele?
Ne želim da me vide. Hajde, uđi.
Zašto glumiš perverznjaka?
Ne glumim. Glumim tajnog agenta da izbjegnem paparazze.
Pogledaj onamo.
-Ja sam Sami. Drago mi je. -Drago mi je.
Za tajnog agenta, voziš krntiju.
Šališ se? Uzvišen je. Peugeot 309 GTI 16V.
Bio je na servisu. Promijenio sam gume i ugradio mjenjač 205.
Nemaš pojma.
Nemam pojma?
Prvo, tvojoj 309-ici probušena je prednja desna guma.
A kraći mjenjač,
ne znam može li mjenjač 205 podnijeti okretni moment.
Kako znaš toliko o mome mjenjaču?
Tata mi je mehaničar. Podučio me koječemu.
Sjajno! Tražim nekoga da mi promijeni klackalice.
Dobro, poslije ćemo do Mide, no imamo sastanak pa idemo.
-Kamo? -Iznenađenje!
Hajde, vozi.
MUZEJ CONDÉ
Danas ovdje snimamo.
Nije loše, ne?
Jesmo li sami? Nevjerojatno.
Pogodnosti zanata, ha?
Zahvaljujući Abelu, svašta smo radili.
Letio sam bez gravitacije, večerao u Elizejskoj palači,
upoznao Catherine Deneuve i čak zagrlio medvjeda.
-Stari ste prijatelji. -Majke su nam bile prijateljice.
Nelly je odgojila Abela i par godina poslije,
kad sam se rodio, tata je pobjegao
pa smo odrasli zajedno. Svi četvero u stanu u Charentonu.
Mi i naše mame. Bilo je sjajno.
Abel je dobio prvu priliku, ali Nelly se razboljela.
Serija je bila hit, ali nije ju vidjela.
Preminula je.
I Abel je ostao s nama. A onda su počela snimanja filmova,
slava, djevojke, ali nikad se nismo udaljili.
Abel mi je poput brata.
Jedno pitanje i raspričaš se.
Oprosti, zanio sam se.
Nisam navikao na pitanja.
Zapravo je baš dirljivo.
A što te ne pitaju?
Nikad me ne pitaju kako sam ili što radim.
Ili za moje ime. Pitaju me samo za Abelov broj.
Bez brige. Već ga imam.
Nisi kao ostale. Super je što si pristala.
Na što?
Na ručak.
Ručak s nama. To jest, sa mnom. Drago mi je. Kul je.
Sa zadovoljstvom!
Iskreno, s obzirom na to gdje smo, ništa ne žalim.
-Ne zna. -Ne.
-Nisam joj još rekao. -Ništa? Nisi je pitao?
Ne, nisam je službeno pitao,
ali hoću.
Radi što god želiš.
Slobodno. Idem vidjeti curu.
-Poznaješ li sve ovdje? -Otprilike.
Možeš se opustiti? Nema paparazza?
Ne, ekipa je navikla.
Ali i dalje me ogovaraju iza leđa.
Kao sad, primjerice. Govore o nama.
-Stvarno? -Žele znati radimo li ono.
-Prestani. -Stvarno.
-Stvarno? -Da.
-To ti ne smeta? -Nije me briga.
Navikao sam.
Znaš, ljudi…
osuđuju me, kritiziraju, rugaju mi se. Ništa ne znaju.
Jedan dan voljen, drugi dan omražen. I tako.
Nemoj, rasplakat ćeš me.
I ti mi se rugaš. To nije lijepo.
Oprosti, Abele, malo kasnimo. Moramo krenuti.
-Oprosti, moram ići. -Dobro.
-Vidimo se na setu? -Da.
-Vidimo se. -Vidimo se.
Možeš sama?
Oprostite na smetnji.
Možete li mi dodati sol, molim vas?
Naravno.
Ljubazni ste. Novi ste ovdje? Jeste li vi statistica?
Ne, samo sam u posjetu.
Samo u posjetu.
Samo je u posjetu.
-Kao i ostale. -Nema šanse. Ajme.
Oprostite.
-Oprostite. -Ne možete ostati ovdje.
Oprostite.
-Prolazim. -Oprostite.
Gdje je Abelov dubler?
Hajde, idemo!
Gospa me počastila svojom nazočnošću.
Prepao si me, budalo.
-Vidim! -Ovo je baš fora.
Lijepo je, ne?
Jebemu, dali su sve od sebe. Perika, pero…
Abele, odradit ćemo vratolomiju s JP-om. Onda s tobom.
Dobro.
Ne izvodiš svoje vratolomije?
Izvodim. Naravno.
Mathilde, kako to misliš?
Nisam razumio, ali ja ću to snimiti.
Ali ovo je jako opasno.
Obično ti je draže da to radi JP.
Ma koji JP? Obično sam radim svoje vratolomije.
I dobro ih radim.
-Ovo je rizično. -To je samo konj u kasu.
Gone ga petorica naoružanih.
-Preko ograde. -Kroz šumu.
-Galopira u daljinu. -Brzo.
Dva sam mjeseca učio jahati. Nije uzalud!
Rekao sam da ću ja pa ću ja to izvesti.
I točka. Hajde, idemo.
Kako želiš. Nije me briga. Idemo. Nemam vremena.
Dobro. Zapravo, Abel će odraditi vratolomiju.
Ponavljam, Abel izvodi vratolomiju.
Sjajno. Dobro!
Gdje je pouzdani konj?
Dobro, Abele, jesi li dobro? Bez brige.
Dao sam ti Tornada, Rolls-Royce,
ali i spužvu. Dobro? Ona sve osjeća.
Bez straha i brige.
Dobro, ne bojim se.
Uopće se ne bojim. Jedva čekam.
Zar ne, moj mali Tornado?
-Je li to normalno? -Samo test. Ona opravdava svoje ime.
Što je ovom prokletom konju? Je li popila Red Bull?
Kamera!
Pripremite se. Svi spremni.
Kamera snima.
-Ostavljam te, u redu? -Ne!
Kobila nije sretna. Postaje ljutita.
Tišina na setu, molim. Zvuk!
Scena 115/1, prvi put.
I akcija!
Jebote, ne još. Nisam spreman.
Nisam spreman!
Polako, Tornado. Polako. Tako.
To je dobro.
Dobar je!
Hajde, Tornado!
-Akcija. -Krenite s konjima.
Izvrsno!
To je tako dobro.
Sranje!
-Rez! -Rez.
Sranje! Glupi jebeni konj.
U redu je.
Tornado se uplašio, ali dobro sam.
U redu je. Dobro sam!
U redu je.
-Resetiraj. -Jebote. Ne!
-Stanite! -Rekla sam rez!
Zaustavite ih!
Moj pišo!
Jebote!
-Zovite hitnu. -Upomoć!
Abel je imao nesreću.
-Boli! Upomoć! -S razlogom imamo kaskadera!
Pusti mi početak. Bio je sjajan.
Osjetila je nešto. Spužva je.
-Umirem! -Osjetila je?
Upomoć!
Hitnu pomoć, liječnika. Nazovite ih sve. Jebote!
HITNA
Kraj karijere.
Možda neću imati djece.
Ne, g. Camara, pregledala sam vam jaja i dobro ste.
-Pregledali moja jaja? -Da.
Radila sam svoj posao.
Tko to radi?
-Sigurno je u redu. -Gdje smo?
Valjda nije javna bolnica.
Bila je najbliža. Bolnica Zelena vjetrenjača.
Zelena vjetrenjača?
Koji je to kurac? Klub za ponije?
-Želite da umrem? -Pretjeruješ.
Ubijte me. Spreman sam.
-Prestani! -Ne vjerujem tim strancima.
Što ako me fotkaju ispod ogrtača?
Tko to radi? Daj!
Zapravo, katkad to radimo.
Vidiš?
-Sviđa nam se to! -Ovaj put nećete.
Nije istina. Šalim se. Nitko vam nije fotografirao muda.
G. Camara, ne mičite se. Odmah se vraćam.
Šalila se!
Ovo je kao smrtna kazna.
-Idemo. -Smiri se.
Najhitniji hitan slučaj. Produkcija je nazvala.
Pali ste s konja?
Više je konj pao na njega.
Vi ste liječnik?
Da, taj sam. Vidim nepovjerenje, ali jesam.
Maturirao sam sa 16 g. i završio urologiju.
Jedva.
Ipak sam prošao.
Uglavnom! Vaše su genitalije moje blago. Nenamjerna šala!
Komičar. Krasno.
Pogledajmo. Jeste li sramežljivi?
Jako sam sramežljiv.
Da. To je vaš mali suvenir.
Vidite? Nema razloga za brigu, zar ne?
Samo manji prepad.
Jeste li sigurni? Nije ništa ozbiljnije?
Ne, samo istegnuće prepona.
Teško istegnuće.
Istegnuće prvog stupnja.
To znači da ga i dijete može podnijeti.
Kad vas vidim, pomislim: „Velike li bebe.”
Pa, mislim…
Da. Vrlo je važno: bez vožnje, bez sporta
i bez seksa tri mjeseca.
-Tri mjeseca? Koji vrag? -Šalim se.
Muškarac vam je malo uštogljen.
Jesu li kolica potrebna?
Pa, čula si ga.
Rekao je da dijete to može podnijeti.
Čekaj. Stani.
-Što? -Stani.
Fantastični ste.
Sranje. Čekaj.
-Čast mi je… -Što radiš?
Dođi, vidjet ćeš.
-Abele? -Louise!
-Kakvo iznenađenje! -Baš iznenađenje!
-Kako si? -Sjajno, a ti?
Drago mi je.
Da. I meni što vidim tebe!
-Drago mi je. -Bok.
Marion, ovo je Louis Latour.
Snimao sam u blizini. Ozlijedio sam se, ali dobro sam.
Vidim, ti mali kaskaderu!
Da. A ti? Zašto si tu?
Vježbam već dva tjedna.
Pripremam se za audiciju za novi film R. Lémana.
Kul!
Potpuno uranjanje. Sviđa mi se.
-Ništa ne radiš napola. -Hitna nije laka.
Vidim svašta loše.
Ali uživam.
Ne ideš na audiciju? Camille nije rekla?
Jest. Rekla mi je.
Jest, ali zapravo snimam na te datume.
-Nemoguće. Nema rasporeda. -Nema?
Léman ne može odlučiti između proljeća i jeseni.
Ma nemoj mi reći.
Stalno sam zauzet.
Ljeto, jesen, zima… Nisam dostupan.
Radim na nečem velikom.
Američkom filmu?
Ne smijem reći, Louise.
Seriji?
Ne smijem reći.
Povjerljivo je. Ne smijem o tome.
To je dobro za mene. Manje konkurencije.
-Eto! -Na tri, dižite.
-Evo. -Dolazim za dvije sekunde.
Gospođo, čujete li me? Odgovorite mi.
Gospođo, recite mi nešto.
Teško govori. Dajte mi deset sekunda.
Paraliza lica. Moguć moždani udar.
Treba MR. Idemo!
Bolje da idem. Izgleda loše.
-Da. -Abele!
-Reći ću Léni da sam te vidio. Smiješno. -Da, baš je smiješno.
Bok, Louise. Lijepo te vidjeti.
-Jebote. -Što je?
Kakvi su izgledi da večeras naletimo baš na njega u ovoj bolnici?
Jesam li uklet?
Barem je bio na stanci, inače bi te on pregledavao.
Tako sam ljut.
Cam, reci mi zašto ne znam za Lémana?
Mislila sam da ti to baš i ne odgovara.
Ovo me izluđuje. Skrivaš li mi još neke filmove?
Nisam ništa rekla jer nije sigurno.
Nema novca, nema scenarija, ništa. Sve visi u zraku.
A i Léna želi ulogu u tome, pa…
Nije me briga za Lénu. Želim raditi s njime.
I kako Latour ide na audiciju ako je neizvjesno?
On može raditi što želi. Više nećeš ići na audicije.
A ovaj je film čudan.
Želi ga pisati dok ga snima. Kaže da je to iskustvo.
-Nije vrijedno toga. -Film Renauda Lémana ne vrijedi?
-Ali… -Slušaj.
Radit ću u bolnici. Želim glumiti doktora.
Shvaćam frustraciju,
ali nije vrijeme za takav film.
Ako želiš biti doktor, dobila sam Van Houtenov scenarij.
Smiješna priča o premorenom zubaru koji postaje reper.
Ideja je malo otkačena.
-Ozbiljno? -Tekst je bio odličan i dijalo…
Raspizdila me.
Želiš li zaista taj film ili samo zato što ga taj tip želi?
To mi je san.
Njegovi su filmovi nominirani za Césara.
Dakle, to je!
Želiš kipić za film koji nitko neće gledati.
Možda drugima ne znači mnogo, ali meni je to sve.
Drugima? Misliš normalnim ljudima poput mene?
Znaš što želim reći.
Oprosti, ali…
nije li čudno što ti Camille govori što da radiš?
To joj je posao.
I ima pravo. Više ne idem na audicije.
To je tako glupo.
-Jedan brzinski i ostavit ću te na miru. -Dobro.
Što je to?
Moje stvari.
-Antoine me izbacio. -Što?
Ne mogu vjerovati. Promijenio je brave!
Baš podmukao potez.
Dosta mi ga je.
Dosta mi je ovog usranog života.
Izgubila sam muškarca, posao, stan.
Uzeo je i Claudine.
Ovo je preteško.
Ne brini se.
-Bit će u redu. -Neće.
Govorim to mjesecima i sve je gore.
-Ja sam jebena gubitnica. -Ne, ne govori to.
Ne govori to.
Ovdje sam.
Pomoći ću ti.
Pobrinut ću se o tebi.
Čekaj.
-Želiš se brinuti o meni? -Želim.
Možeš ostati kod mene ako želiš.
Kao prijateljica.
Imam praznu sobu.
Ako imaš praznu sobu, voljela bih.
Dobro došla u moj dom.
Jako je udoban.
Je li to bazen?
-Grijani. -Nema šanse!
Slatkiš?
Stube vode do spavaćih soba.
Dobro. Vrlo lijepo. Maleno i udobno.
Kuhinja!
I najbolji dio.
Pogledaj.
Da, nije loše.
A ovo je moja soba.
Nije loša, ne?
Da.
To je garderobni ormar.
Zašto se ne bi gledao?
O, Bože!
Jebote, posvuda je.
Jebote, i hladna je. Odvratno!
Jebote!
Zato vičeš? Zato što malo curi?
Ne curi. Kao Titanik je! Gotovo je!
Da zovemo vatrogasce?
Ne, samo pronađi ventil.
Ne znam gdje je. Nazvat ću Camille. Ona zna.
Jesi li vidio koliko je sati? Spava. Zar nemaš močo?
Ne znam gdje je. Nazvat ću Camille. Ona će znati.
Ne, evo. Počni upijati.
Ne javlja se. Jebote, znaš što?
Pusti to. Idemo u hotel. Popravit će to sutra.
-Idemo. Pusti. -Bez brige. Bit ću dobro.
Bit ćeš dobro. Svi ćemo biti dobro.
Da, imaš pravo.
Evo ti na!
Potraži riječ „upijanje”. Što radiš?
Ne miješaj se, molim te. Udarim li dovoljno jako,
možda zaustavim ovog kurvinog sina!
Jebote!
-Uspio sam. -Najbolji si, Abele.
Jebena slavina.
Evo.
Vidiš? Ne moraš buditi cijeli Pariz.
Dosta. Iscrpljen sam.
Što je?
S tobom je tako lako.
Tomu služi taj pogled?
Zato što mi se sviđaš.
Uzbuđuje li te ova priča sa sobaricama?
Ne. Samo ti.
Prelijepa si.
Želim te poljubiti.
SAM U SVEMIRU
San mi je nabaviti ovo.
Idem kamo želim, kad želim, pripremam hranu.
Mogu ti to nabaviti. Koliko košta?
Nema šanse. Ni za milijun godina.
-Pokušaj ponovno. -Dosta.
Smijem li te nešto pitati? Komu si rekla za nas?
Ja? Nikomu.
Zašto ne?
Ne znam. To ih se ne tiče.
-Što je? -Nevjerojatna si.
Ako sam dobro shvatila, želi upoznati roditelje,
ali oni ne znaju da je to on.
Da.
Jedva čekam to vidjeti. Bit će super.
-Ako dođe. Ne znam gdje je. -Ima li vijesti?
Nema, ali brzo će.
Uvijek možemo početi bez njega.
Gdje si ga našla? Kasni više od sata.
Nadam se da ima dobru izliku.
Rekao je da je na putu.
Mogu reći da ne dolazi i otkazat ćemo.
-Ne! -Mislim da je ovdje.
Bilo je i vrijeme.
Pa, da.
Napravio je kaos na parkingu. Ne zna se parkirati.
-Daj, Cedric. -Ne, stvarno!
Kasni sat i pol.
Ozbiljno pretjeruješ.
Nisam htio doći praznih ruku.
Dobro, uđi.
Pogledaj tko je.
-Tko je to? -On je, pogledaj.
Tata, mama, ovo je…
Drago mi je. Abel.
Da, znam! Ali nisam znala da ste…
Uglavnom, to je sigurno…
Pa, tako je kako je.
Dobro došli.
Hvala. Ovo je za vas.
-Prekrasno je. I ogromno. -Nadam se da imate veliku vazu.
-Bok. -Cedric?
-Da? -Možeš li naći vazu?
-Naravno, Cedric će ih ubaciti u kadu. -Sjajno.
Za moju prijateljicu Jade. Gdje je?
Baš ljubazno. Nije ovdje. Kod prijateljice je.
No ja ću ih uzeti. Volim lizalice.
Dobro, kasno je. Hoćemo li jesti?
Oprostite što kasnim. Imao sam intervju. Požurio sam se.
Ne mjerimo u minutu, bez brige.
Koga briga?
Hajde, idemo jesti!
-Bilo je ukusno. -Dobra je, zar ne?
Da, najbolja.
Znam da će kamion s hranom biti hit.
Trebam dozvolu ili će biti kamion koji nikamo ne ide.
-Abele, što sad snimate? -Trenutačno ništa.
Moj film uskoro izlazi.
No čekam da čujem o novom filmu Renauda Lémana.
-Jako lijepo. -Sjajan redatelj.
-Nikad čuo za njega. -Nisam ni ja.
A tko je još u njemu?
Pa, izgleda…
Slobodno, možeš reći.
Léna Taïs.
-Njegova bivša. -Znam.
To je zeznuto.
-Prestani. -Dala bi mi da radim s bivšima?
-Ni za milijun godina! -Točno.
Možda je neće dobiti. Nekoliko je ljudi na audiciji.
Imate pravo.
Ja ne bih mogao.
Sama pomisao da Nathalie radi s tim seronjom Bernardom, svaki dan…
Što? Je li Bernard tvoj bivši, mama?
To nije bitno.
A ljubavne scene? Nije li rizično?
Da, događa se, ali pretvaramo se. To je posao.
Da, ona je… Baš je zgodna, Léna Taïs.
Nevjerojatno.
-Prekrasna je. -Prestani me sramotiti.
Ne sviđa mi se. Danas nisam s njezinim roditeljima.
Stvarno si poševila Bernarda?
Bila su to druga vremena. Koga briga za Bernarda?
Zaboravite Bernarda. I Jean-Pierrea.
I Jean-Pierre?
-Bila sam zgodna. -To je bilo prije!
Jesi li znala?
-Tko želi tiramisu? -Znaju li njihove žene?
Vidiš kako uvijek mijenja temu?
-Samo pitam za tiramisu. -Samo pitam je li mi on tata!
Jacques, vidi ovo.
-Bok svima. -Zdravo.
Bok.
Odakle ti?
-Moramo razgovarati. -Jesi li zaljubljen?
Prestani, znam te.
Vidim. Očito je.
Smiješno. Nikad ne bih pogodila.
Da. Pogrešno smo krenuli.
To ti je ljubav!
Izađeš, plešeš, ljubiš se u bazenu…
Onda se zaljubiš. To ti je trebalo.
-Čekaj, što? -Nije mi rekla.
Nije išla u detalje.
-Detalje? Misliš na Adeline? -Očito. A na koga drugoga?
Nema šanse. Nije to ništa. Nije ona.
-Nisi spavao s Adeline? -Zaboravi nju.
Nije to.
Upoznao sam sjajnu djevojku. Drukčiju.
I?
I ovaj put ne glumim. Sviđa mi se i to je to.
-Poznajem li je? Je li glumica? -Nije.
-Pjevačica? -Nije.
-Manekenka? -Ona je nitko i ništa.
Mislim, nije nitko i ništa. Ona…
sjajna je.
To su dobre vijesti.
-Pozvao sam je na premijeru. -Da! Savršeno. Čekaj.
Reći ću službeniku za medije da doda osobu.
Oprezno. Jako mi je stalo do nje.
-Moramo to kako treba. -Uvijek, dušo.
Ozbiljno to mislim.
Premijera će biti spektakularna. Abel je uzbuđen.
Nisi previše nervozna?
Nisam, ali jesam li dovoljno elegantna?
Bez brige. Najbolja je stilistica ovdje.
Mélo, dušo. Mélo?
Ovo je Abelova pratnja.
Dobar dan.
Ja sam pratnja, ali bolje Marion.
Možeš li naći nešto jako lijepo? Paparazzi će biti posvuda.
Ne znam njezinu veličinu.
Nije važno, nešto ćemo naći.
Ne, nipošto.
Nemojmo se ni zamarati time.
To je velika mašna.
Što?
-Izgledam kao disko kugla, zar ne? -Uopće.
Izgledaš fantastično. Ne slažem se.
Abel čeka dolje.
Onda se vidimo.
Prekrasna si.
-Samo si to imala? -Da.
Jesi li dobro?
-Da idem s tobom? -Pa, da.
Ne možeš ostati tu.
Ne, ali što da radim?
Lako je. Izađeš,
vrtiš se po crvenom tepihu,
napraviš salto za fotografiranje i gotova si. Lako je. Ali pazi.
Ne propusti trampolin. To je glavni događaj.
Budalo.
Kreni, ja ću za tobom.
-Sigurno? -Da.
Kako god želiš.
Hvala što si došla.
Volim te, Abele. Hvala! Najbolji si! Hvala!
VOLIM ABELA
Jebote, kao engleska kraljica.
-Abele! -Bok.
Spremna za crveni tepih?
Tko je ta žena?
Tko ste vi?
Tako.
Hvala, ljudi.
Dame imaju prednost.
Naviknut ćeš se.
Svi se naviknu.
Uđite! Dođite pogledati film!
-Abele! -S desne strane!
-Udesno! -Abele!
-Udesno! -Nasmiješi se!
Dođi.
Hajde! Ne boj se. Hajde.
Ovo je Marion.
Marion!
Osmijeh.
Bliže!
Udesno! Da!
-Sjajno! -Hvala.
-Abele! Marion! -Hvala.
-Oboje krasno izgledate. -Hvala.
Zaškiljila sam.
Ne, uopće nisi.
Léna, ovamo!
-Léna! Ovamo, molim. -Léna, ovamo!
-Što ona radi tu? -Nemam pojma.
-Bolje da mi ne prilazi. -Ne bi se usudila.
Abele, da te upoznam s nekim.
-Hajde. -Dolazim.
-Idi sjesti. Naći ću te. -Dobro.
Ovamo! Sjajno.
Opa! Vidi ti nje. Jesi li se izgubila?
Moglo bi se reći.
Taj je red rezerviran.
-Zar ne ideš? -Ne, nikad ne sjedim.
Ostanem otraga, jedem slatkiše i uživam.
Stopala me bole pa ću sjesti.
-Dobro, vidimo se. -Vidimo se.
Oprostite, mogu li proći?
Oprostite, ovaj je red rezerviran za važne osobe.
Zapravo, partnerica sam Abela Camare, pa…
Oprostite, ali nemate narukvicu.
Imam.
Imam narukvicu.
Dobro.
-Hvala. -Nema na čemu.
Preljubazni ste.
Josephine!
Tu sam.
REZERVIRANO
Čekam nekoga.
SAM U SVEMIRU
Dobra večer.
Dobra večer svima. Hvala što ste došli.
Jedva čekamo da vam pokažemo film koji volim
i kojim se ponosim.
Večeras su ovdje posebni ljudi, ovo je posebna večer.
Prilično sam emotivan.
Ovo mi budi brojna sjećanja.
Došao sam ovamo s prijateljem Samijem kad smo imali 13 godina.
Ja na ovom ekranu ostvarenje je moga sna.
Hvala što ste došli i uživajte u filmu.
Hvala.
ZAR NE IZGLEDAMO DOBRO?
ŠKILJIM POPUT STARE PIJANDURE
Oprostite.
Traže vas za intervju.
Da, dobro.
-Film baš i nije bio sjajan. -Misliš, užasan.
-Vidjela sam miniburgere. Ideš? -Ako su loši kao pjenušac…
Drago mi je.
Kad god želite. Ja sam za.
Bilo je divno.
Dobra večer.
Ugodna večer.
-Je li sve u redu? -Da, super.
Takva je gužva da ti nisam čestitala.
Ali bravo, bio si sjajan.
Već neko vrijeme ne vjerujem što govoriš.
Ali svejedno hvala.
Poslušao si moj savjet. Upoznao si nekoga.
Da, imao sam sreće.
S njom je sve lako. Čista radost.
Nije li sreća dosadna?
Znao sam da ćeš to reći.
Čujem da si bio na audiciji za Lémana. Fora.
Ne samo ja. I tvoj dečko, zar ne?
Zamisli da radimo skupa.
Zato nije s tobom.
Ne, nije mogao doći.
Da, nije mogao doći.
Zašto? Bi li došao na njegovu premijeru?
-Naravno. -Stvarno?
Da! Poznaješ me, zar ne?
Poznajem te, da.
Oprostite! Dajte da to počistim.
Bez brige. Nije me briga za ovu groznu haljinu.
-Nije ni moja. -Ni ova moja.
Ne znam zašto sam je odjenula. Znojim se u ovoj likri.
-Ja sam Adeline. -Marion.
Znam tko si.
-Stvarno? -Curo, ubila bih da sam na tvome mjestu.
Ako dobro odigraš, imaš ga.
Kažeš što ti je na umu, ne?
Ma daj, on je savršen tip.
Ali znaš što? Nisam očekivala previše.
Bila sam blizu da ga dobijem.
Zašto to misliš?
Kad smo se upoznali, znala sam da mu se sviđam. Znaš?
-Stvarno? -Poludio je.
Osjetila sam energiju. Čak sam mislila
da je to možda nešto stvarno. Znaš?
Uvijek postoji šansa, zar ne?
-Da. -Ali odabrao je tebe.
Na audicijama moraš se nositi s odbijanjem.
Da, moraš se nositi s odbijanjem.
Nije to ništa osobno.
Shvaćam. Izgledaš kao prosječna cura.
Ne izgledaš kao glumica, ali to je prednost.
Agentica me nagovorila. Mučim se.
Da su me vidjeli s Abelom, to bi mi uvelike pomoglo, znaš?
Evo, Léna. Prije njega nije bila nitko. Sad je posvuda.
Iskreno, bravo.
Nitko ništa ne sumnja. Uvjerljivo je.
-Već dugo glumiš? -Ne, nova sam.
Dobro.
Djevojke, zabavljate se?
-Svi se sjajno zabavljaju. -Da.
Ali ja odlazim. Dosta mi je.
Reci Abelu da je lažna cura otišla i nema mu što reći. Gadite mi se.
-Čekaj, nije ono što misliš! -Ona mu je zbilja djevojka?
-Adeline Blaz? -Da. Znaš tko sam?
O, jebote!
On zna tko sam.
-Što ima? -Camille, imamo problem.
Krasno. Hvala lijepa!
Ja ću to riješiti. Naći ću je i riješiti to.
Znam što misliš.
„Zašto uvijek padam na ološe?”
Misliš da smo manipulirali tobom, smatrali te budalom.
Da nisi stvorena za ovaj svijet licemjera
i ne želiš razgovarati sa mnom. Griješim li?
Uglavnom se slažem, osim u jednome.
-Abel nije ološ. -Nije?
Nije radio audicije za cure?
Nije se pretvarao da očijuka i pokazivao me pred svima?
Nije se pretvarao. Audicija je bila moja ideja.
A kad te upoznao, iskoristila sam situaciju.
Gdje su jebeni taksiji?
Čekaj, ne možeš samo otići.
Nije te htio povrijediti.
Pa, prekasno je.
Ali bez brige, naći će novu kao kad nabavi novi auto
i ostat će sebičan.
Griješiš. Da mu nije stalo do tebe, ne bi bila ovdje.
Bila bi šteta sve odbaciti kad on zapravo i nije kriv.
I sjajan ste par. Ljudi su ludi za vama.
Što je?
Svi ste ludi.
Još nešto, onda obećavam da ću te ostaviti na miru.
I ja sam se zaljubila u nekog poznatog.
Čak sam se udala.
Nije potrajalo jer mi se činilo previše komplicirano.
Kad si s nekim takvim, moraš ga dijeliti sa svima.
I to me uplašilo.
Pa sam otišla.
Sve sam napustila.
Kad se osvrnem, s njim sam proživjela najbolje godine života.
Bila sam zaljubljena, sretna i…
I ne žalim ni sekunde. Ni jedne jedine sekunde.
-Sve bih ponovila. -Cure!
Ne boj se. Ne ponavljaj moje pogreške.
Stvarno te voli, znaš.
Da?
-Sve sam pretražio. -Trebale smo zraka.
Da.
Vidio sam Renauda Lémana.
-I? -Nećeš pogoditi što je rekao.
-Dobio si ulogu? -Da!
-Ne! Zbilja? -Da, imam je!
-Ne mogu vjerovati! -Tako sam sretan!
Dobio sam ulogu!
Marion, zahvaljujući tebi.
Ti si moj srećonoša.
Drago mi je zbog tebe.
Nevjerojatno. Da čujem još.
Nazvat će sljedeći tjedan, no u njegovu sam idućem filmu.
-Glavna uloga? -Lémanov glavni.
-Nije li to sjajno? -Fantastično!
Hvala.
-Hvala. -Prestani!
Hvala. Tako sam sretan!
Presretan!
Divno.
Nadam se da nije pogreška.
Nije. Gubiš restoran, ali si slobodna.
Ali po kojoj cijeni?
-Raduj se bar jednom. -Imaš pravo, seko.
Znam. Osim toga, još nisam završila.
-Bok. -Bok.
Bok.
Izvolite, gospodine?
Ništa. Neće ostati.
Kad je moj odvjetnik rekao da si pristala, zapravo nisam vjerovao.
Što ćeš sad?
-Gđa Camara? -Šuti i potpiši.
Antoine, dobio si što si htio. Neka ostane na tome.
Dakle, ovako završava?
Što si očekivao, pjenušac i konfete?
Ljubav ti godi.
To je Marion u koju sam se zaljubio. Šteta.
Da, baš šteta. Samo potpiši.
Ne shvaćam.
Kako vi funkcionirate?
Bogat je i slavan, ali nije te briga za to.
Zbog njega se osjećam kao najljepša žena na svijetu.
Samo potpiši.
Sjajno. Evo, drugi.
Označeno je ceduljicom.
Jesmo li završili?
Hvala.
Uvijek ću te voljeti.
Naravno, i mi ćemo tebe. Jako. Pusa. Čujemo se uskoro. A večera?
Vidimo se!
Jebote pas.
Daj, dobro si. Bit će dobro.
Poslala sam mu sanitarnu inspekciju. Neće očekivati.
Pjenušac, molim.
Koje smeće!
Koji ti je vrag?
Što te spopalo?
Naljutio me.
-Tko? -Léman.
Nudi mi sporednu ulogu.
To mi je poniženje.
Glavnu je ulogu dao Léni.
„Obratno jače pogađa.”
Koji jebeni kreten.
Ozbiljno, kakav šupak.
Koga briga? Najvažnije je da si u filmu, zar ne?
Tip me spopadao na premijeri.
„Najbolji si. Zaslužuješ Césara…”
Samo da budem statist? Što on misli tko sam?
Mislim da pretjeruješ.
Imaš ulogu. Trebao bi biti sretan.
Nisam te smio slušati.
Nisam te ni na što prisilila. Samo sam htjela pomoći.
Ne trebam tvoju pomoć, dobro?
Opa! A što je s onim da sam tvoj srećonoša?
Svejedno.
Nazvat ću tog kretena da ga pošaljem u rodni kraj. Pokazat ću mu tko sam.
Čekaj.
Čekaj. Sve ovo zbog sporedne uloge?
Katkad si takav idiot.
Molim?
Što si rekla? Meni govoriš?
Da. Nitko ti to ne kaže pa ću ja.
Ponašaš se kao idiot.
Ali kako god, samo naprijed.
Iskali bijes kao osmogodišnjak.
U međuvremenu će Latour snimiti film i požalit ćeš.
Razmislio sam.
Nazvao sam Lémana.
Prihvatio sam ulogu.
Presmiješan si.
Sad je moj red da pošizim jer ćeš snimati s bivšom.
To je nebitno. Kao da snimaš sa starim prijateljem.
S kim ćeš biti po cijeli dan, svaki dan dva mjeseca.
Molim te reci da nije romantična komedija.
Dobro, idemo, molim vas. Kamera!
Scena 57/1, drugi put.
Akcija!
Scena 21/4, prvi put.
-Kamera. -Početni položaji.
Scena 79/1, drugi put.
I rez. Resetirajte.
-Scena 16/1, prvi put. -Akcija.
-Prijam. -Statisti. Akcija!
Rez. Kraj.
Resetirajte, molim!
JE LI LJUBAV SLIJEPA?
HOĆE LI SE VRATITI BIVŠOJ, DRAŽESNOJ LÉNI?
„Tko je ta skitnica? Sliči depresivnom vrapcu.”
Zaboravi. To je sranje.
„Abel bi se trebao ostaviti droge. Ne zna s kim spava.”
Prestani to čitati. Znamo tko to piše.
Četrdesetogodišnji djevac koji živi s mamom i trola.
Nije vrijedno toga. Nema dobroga u tome.
Isključi to.
Sutra imam važnu scenu. Vrijeme je za spavanje.
Ja imam vozački ispit.
Tim više.
Nisi valjda zaboravio? Moraš čuvati Claudine.
Da, imaš pravo. Bez brige, mogu.
Vrijeme za spavanje?
Laku noć.
Izgledam li kao depresivni vrabac?
Naravno da ne.
-Kako si? -Dobro, a ti?
Snimam filmove…
Došla sam što prije. Bila sam kod liječnika
pa je potrajalo da odgodim termin.
Uglavnom, ovdje sam. Tvoja sam. Što ima?
Vidjela si ovo?
-Da. Vidjela sam. -Obično me upozore kad me fotkaju.
-Zašto mi nitko nije rekao? Ne shvaćam. -Stvarno ne znam. Ali vidi.
-Najbolja prodaja. -„Je li ljubav slijepa?”
Nisam samo ja. Vrijeđaju Marion.
-Znam. Odvratno je. -Tako sam bijesan.
I užasavam se scene s Lénom.
Dobro. Da.
Stani. Daj mi to.
Pritisak je golem, ali bit će dobro.
Hajde.
Hajde. Uživaj, dušo.
Ovo ti je zadnji dan, znaš? Misli na to.
Gdje je Claudine?
-Tko? -Claudine.
Jebote! Usrana li dana!
Francuski ljubavnik.
Recite „Je t'aime” ljubavi.
-Rekla sam da isključite mobitel. -Oprostite, moj dečko.
Da, dosta. Stanite onamo.
-I isključite ga. -Dobro.
Ljubavnik.
Recite „Je t'aime”.
Abele, usred sam ispita.
-Da. -Ne mogu sad.
Moram ti nešto reći. Nema Claudine.
-Što?! -Oprosti.
Nevjerojatno.
Nevjerojatno!
Što… Čekajte, oprostite.
Moram ići. Hitno je.
To je moj pas.
Ne! Ne možete!
Zamolim te za jednu uslugu, a ti ni to ne možeš?
Da, žao mi je. Sigurno je blizu. Bez brige.
Ali moraš doći po nju jer snimam.
Oprosti, Abele. Moramo ići. Smjesta.
Oprosti, moram prekinuti. Svi me čekaju.
Pokraj kuće smo. Vidjet ćeš prikolice.
To je daleko! Trajat će jedan sat.
Camille je traži. Nije daleko.
Zahvaljujući tebi pala sam na ispitu, a pas je nestao!
Oprosti.
Javi mi, može? Volim te, bok.
Ne gnjavi me kad telefoniram.
Dobro, u redu.
-Halo? -Halo, Antoine?
Sjećam se stabla kao da je bilo jučer.
Otad nisam isti.
Počivalo u miru.
Što? Ne, rez!
-Rez! -Koji vrag?
„Počivalo u miru”? Stablo!
-Istina. -„Hoćeš li se udati za mene?”
-Upamti, ona je sve što želiš. -Da, jest.
Izgledaš kao da pišeš popis za kupnju.
Hajde. Resetirajte. Kamera!
Početni položaji i tišina na setu. Hvala!
Preispituje svaki pokušaj.
Nešto ne valja?
Ne, dobro sam. Marion i ja smo se posvađali.
Snimamo.
-Mislila sam da si nervozan zbog poljupca. -Spremni?
Naravno da ne.
-Tišina na snimanju. Ton! -Luda si.
Nije da nikad nismo spavali zajedno.
-To je samo poljubac. -Da.
Akcija!
Sjećam se tog stabla kao da je bilo jučer.
Otad nisam isti.
Bi li se udala?
Koji…? Rez!
Abele, što je to? Poljubi je!
-Da, ali… -Gdje ti je glava?
Nije to. Mislio sam da zbog kuta kamere…
Volim te, ali to je moja briga. Dobro?
-Jasno. Sad ću. -Hvala.
Sad ću. Radim na tome. Oprosti, samo…
Gdje je moja voda?
Halo?
Našao si je?
Hvala ti!
Joj, Claudine!
Claudie, gdje si bila, dušo?
Našao sam je ispod kamiona. Kakav idiot izgubi psa?
Nisam znala koga da nazovem.
Naravno.
Claudine…
-Ona je naša beba. -Da.
Imao si stanku i piće. Nemojmo da traje cijeli dan.
Usredotoči se i potrudi se.
Ponovno snimimo poljubac.
-Želim žudnju! -Da.
-Žudnju! -Može.
Dobro. Hvala.
-Mogu doći statisti, hvala. -Ubrzajmo!
Svi se pripremite, molim vas.
Oprosti. Ne znam zašto ne mogu.
Sigurno ti budi lijepe uspomene.
Idemo ovo snimiti. Hajde.
-Idemo! -Znaš što? Samo me poljubi.
Ne glumi.
-Poljubi me kao nekoć. -Što?
-Kamera! -Jesu li svi na položajima?
Scena 33/2, 15. put, ponovno.
Kamera spremna.
Ja želim. Ti ne?
Abele, računam na tebe.
I akcija!
Rez.
Ne, nastavite. Nemojte rezati.
Savršeno.
-I rez! -Dobro, rez!
Imam ga! Jebeno ga imam!
To je kino.
To je prava stvar. Upravo sam to htio.
Vidiš? Nisi mi vjerovao. Raščistimo sve i odmorimo se.
Stanka za večeru!
Kako je u restoranu?
Kuhar je gnjavator. I došla mi je sanitarna inspekcija, ali…
Kako je Julie?
Ne znam. Prekinuli smo. Nije mi se javila.
A ti?
Jesi li još sretna?
Mrzim što sam bio kreten prema tebi.
Nisam bio dovoljno dobar. To me izluđivalo.
Molim te, nemoj.
Ako nešto trebaš,
ako želiš stan natrag, samo mi javi.
Računaj na mene.
Gotovo je, Antoine.
Dobra mala.
Kad se znaš oprostiti, znaš voljeti.
Moramo plakati bez suza i vrištati u tišini.
-Rez! -Dobro, rez!
Sjajno. To je to.
Scena 87/5, 12. put, završni.
Ljudi, to je bila posljednja scena.
Bravo, Abele!
Oprosti, ne znam zašto plačem.
Neka ti ne bude žao. To je normalno.
Ovo je bilo nešto posebno, ali uspjeli smo. Bravo.
Našla sam je!
Onda, Claudine?
Otišla si u istraživanje samo da mi prirediš psinu?
Velika si beba!
Vidiš, nije ljuta. Već mi je oprostila.
Ako ti tako kažeš.
Bolje ti je da ne odeš bez pozdrava!
-Nikad! -Dođi!
-Hvala, stari. Stvarno. Bio si sjajan. -Hvala.
Bio bih izgubljen bez tebe. Hvala ti.
Vidimo se sutra na zabavi.
-Naravno! -I plesat ćemo.
-Nisi spremna. -Rođena sam spremna.
-Vidimo se! -Bok.
Nadglednica scenarija.
-Sve uzbudi. Smiješna je. -Da, urnebesna.
Hej, nije to ništa.
Drago mi je što je snimanje završilo.
To je prilika da se družimo.
Naravno.
Dobro, jer imam iznenađenje.
Iznenađenje!
IZNENAĐENJE!
-Isplanirala sam romantični odmor. -Odmor? Gdje i kada?
Odlazimo ujutro na tjedan dana u planine Vosges.
Vosges? Sutra?
Ne sviđaju ti se?
Sviđaju.
Samo nisam to očekivao.
A sutra je završna zabava.
Da, oprosti. Smetnula sam to s uma.
Ne razumiješ. Ne možemo ići. Ne mogu to propustiti.
Ne možeš propustiti zabavu?
Ne. Ali možemo odgoditi put.
Zapravo, ne možemo.
Možeš odgoditi. U čemu je problem?
Problem? Dobro.
-Nema veze. Shvaćam. -Što?
Htjela sam učiniti nešto lijepo i zabrljala sam. Nema veze.
Nije problem tvoje iznenađenje.
Ova je zabava važna.
I želim ići.
Oprosti, ali ja sam zvijezda filma.
Očekuju me. Ne mogu ih iznevjeriti.
Je li Léna?
Ne, Sami je.
Ako ti nije drago što me vidiš, reci. Uštedjet ćemo vrijeme.
Nemoj! Drago mi je što te vidim. Zaista sam sretan.
Jebi se.
-Što? -Dosta.
Izgubio si mi psa, pala sam na ispitu. Prijeđem Pariz i vidim da grliš bivšu.
A kad te iznenadim, naljutiš se?
Umoran sam. Sad nije trenutak.
Nikad nije pravi trenutak!
Prije snimanja bio si pod stresom, onda te nije bilo.
I što sad? Umoran si?
I ne smiješ propustiti zabavu?
Jebeš ovo. Bila sam strpljiva.
Mislila sam, to mu je posao. Da je normalno.
Ne spominji svoje probleme. Neka radi svoje.
Ali gotovo je. Ovo je stvaran život.
Uvijek kompliciraš.
Ništa ne kompliciram. Ti kompliciraš!
Trebam vremena da se spustim na Zemlju.
-Je li to tako teško razumjeti? -Prilagodila sam ti se.
Tvom životu, raspoloženju. Uvijek se prilagođavam tebi.
Prije sam vjerovala u nas, ali iskreno,
znam da nikad neće uspjeti.
Presebičan si.
Nesretna si sa mnom?
Katkad mislim da bi ti bilo bolje s Lénom ili s nekom drugom.
Znači, samo si ljubomorna?
Ne, ovo neće uspjeti ako forsiraš.
Čini mi se da me se sramiš i da sam ti dosadna.
Prevladaj taj kompleks manje vrijednosti.
-Dođi k sebi. -Pokušavam reći…
Ono što volim… što najviše volim…
Volim tebe, Abele, ne Abela Camaru.
U čemu je razlika između Abela i Abela Camare?
Ne shvaćam. To je isti tip.
Razlika je u tom jebenom kaosu u tebi.
Toj tvojoj potrebi za postojanjem, da svime upravljaš
i sjajiš jače od svih ostalih.
Onome što te tjera da sve uništiš u nadi da ćeš naći nešto bolje
kad ne možeš ni uživati u onome što imaš.
Je li to sve? Jesi li završila s popisom?
Nepodnošljiv sam, sebičan i sve uništim?
Mislio sam da si drukčija, ali ista si kao drugi.
Osuđuješ me.
Samo si to čuo od svega?
Čuo sam da si ti toliko savršena, da opet imaš pravo.
Ti i ja previše smo različiti.
Neće uspjeti.
Slažem se.
-Bok. -Bok.
Hvala.
ČVRST, ALI OSJETLJIV
Dobili ste Marion. Ostavite poruku.
Bok, Marion, Abel je. Nazovi me.
AUTOŠKOLA
Opet ja. Molim te, javi se.
Marion, želim razgovarati. Nadam se da si dobro.
Da, Marion, znam da me mrziš.
Zbilja mi je žao.
Nazovi, molim te.
Marion, želim čuti tvoj glas. Želim te vidjeti.
Trebam te.
NAZOVI ME, MOLIM TE NEDOSTAJEŠ MI
Jutros su objavljene nominacije za Césara.
Veliko je iznenađenje prva nominacija Abela Camare
za film R. Lémana Ljubavna terapija.
Film je također nominiran za scenografiju, montažu, redatelja
i, naravno, najbolji film.
Za manje od dva sata bit ćemo na 52. dodjeli Césara.
I najveća filmska imena hodat će crvenim tepihom iza mene.
Poput Abela Camare, koji je ovogodišnje iznenađenje
i prvi je put na popisu nominiranih.
Može li osvojiti nagradu za ulogu u filmu Renauda Lémana,
nagrađivanog redatelja i miljenika Akademije?
Vidi moj smoking.
Nisam li zgodan?
No Léna Taïs je razočarana…
Vrlo si zgodan, pogotovo obuća.
Dobra večer. César za najbolju pratnju, zar ne?
Nema sumnje.
Pripremio si govor?
-Ne trči pred rudo. -Naravno da ćeš ga osvojiti!
Bok, dečki. Još niste spremni?
Jesmo, gotovo.
Planiraš li ići u trenirci?
Ne, presvući ću se. Imamo vremena.
Ne, nemamo. Jesi li vidio koliko je sati?
-Nećeš se javiti? -Neću. Moja mama. Nije važno.
Nije ni nevažno.
Bez brige. Rođendan joj je, ali u redu je. Ovo nisam mogla propustiti, pa…
Dakle…
Hvala što si tu.
-Pa… -Uvijek.
Naravno.
Evo. Savršena je.
Savršena je!
Presavit ću ovo… Čekaj.
Tako!
Sjajno. Izgledaš sjajno.
Izgledaš kao milijun dolara. Nevjerojatno.
Hvala. Znaš li što bih volio?
Ne. Reci mi. Što?
Volio bih sam vezati svoju leptir-mašnu.
Oprosti, ali što govoriš?
-Želiš li novu agenticu? -Ne.
Naravno da ne.
Ne javljaj se kad zovem noću ili vikendom.
Ne želim da ti moji problemi unište obiteljske večere.
Uzmi više odmora.
Nađi nekoga.
Ali volim se brinuti o tebi.
To ne znači da ne možeš usporiti.
Ne znam kako.
Ako usporim, stat ću.
Ako stanem, shvatit ću da nemam ništa drugo.
Moraš pokušati.
-Vrijeme je da misliš na sebe. -Dobro.
Ne znam hoću li moći.
ZABAVA OTVORENJA
Pripremila sam nešto ako pobijediš. Popis ljudi kojima treba zahvaliti.
Bez brige.
Nikoga neću zaboraviti.
Dobro.
Snimimo selfić ovako dotjerani.
Da! Hajde!
-Selfić! -Da!
-Lijepo, zar ne? -Predivno je!
Samo da dobro prođe. Nervozan je.
-Bez brige. -Ne misliš tako?
Abele!
-Udesno! -Ovamo!
Nasmiješi se!
Abele, molim te!
Abele, volimo te!
Hvala. Uživaj, mama, besplatno je.
Oprostite.
Evo nas, kompa. Zapravo, evo tebe.
Da tvoja mama ovo vidi, ponosila bi se.
Zdravica?
Za tebe.
Ne izgledaš sretno.
-Je li tako očito? -Nije, ali ja znam.
Ne znam, to je… Sad kad je stvarnost, čini se
kao da je izgubilo sjaj.
Jesi li lud?
Pogledaj sve te bogatune, pozlaćeno sranje.
Ovo je ludilo!
Vidio sam Margot Robbie.
Na putu do zahoda držao sam vrata i rekla je: „Hvala.”
Nije li to fora? Mislim da imam šanse.
Nisi raspoložen. Nešto ne valja.
Ovo se ne događa svaki dan. Shvaćaš li to?
Shvaćam.
Onda uživaj! Da!
I za manje od sata možda doživiš najbolji trenutak u životu.
Možda imaš pravo.
Imam pravo.
Probudi se, jebote. Ovo se događa sada!
-Da, moram se probuditi. -Da.
Nije mi mjesto tu.
-Idem. -Što? Nisi shvatio.
-Hvala, stari. -Čekaj.
Kamo ćeš? Abele!
Abele!
-Dvije riže s kozicama za… -Mene!
Hvala, dobar tek.
-Hvala. -Tko je sljedeći? Bok.
Bok! Tri hamburgera i tri krumpirića s tartufima.
Dobro, malo ćete čekati, u redu?
-10 minuta. -Dobro.
-Puno te volim. -Bok!
-Vidimo se. -Bok, slatkice.
Gledajte, to je Abel.
Zbilja jest.
Bok, Jade.
Bok.
-Bok. -Bok.
Gledajte.
Zašto li je tu?
Dobra večer. Omlet, molim.
Bok, Abele.
Bok.
Oprosti, nije dobar trenutak.
Moram pripremiti sedam narudžaba i ne znam imam li dovoljno, pa…
Možemo poslije?
Skida se.
Dobro.
Pomoći ću ti. Reci mi što da radim.
Ali…
Mogu narezati krastavce?
Ne.
Drži se hamburgera. Stavi ovo.
-Uzet ću ovo. -Samo izvoli.
Opa! Hvala lijepa. Hvala na ovoj ulozi…
Znate li gdje je Abel?
Ne znate?
Baš krasno.
Abele, gdje si? Ne možeš samo tako nestati.
Moraš se javiti. Samo dođi ovamo!
Ovo ne smiješ propustiti.
Hvala.
Zašto si došao, Abele?
Morao sam ti zahvaliti.
Film, nominacija, sve zahvaljujući tebi.
Dobio si što si htio.
Moglo bi se tako reći.
Ali izgubio sam ono najvažnije.
Oprosti što se nisam javljala.
Trebalo mi je vremena da te prebolim.
I jesi li?
Jesi li me preboljela?
To nije lako.
Svejedno djeluješ sretno.
Ostvarila si svoj san.
Jako mi je drago zbog tebe.
Hvala.
Kako si ti?
Nisam spavao šest mjeseci.
Daj!
Život je koma bez tebe.
Nedostaješ mi.
Jesi osvojio Césara?
Ne znam i ne zanima me.
Molim?
Otišao sam s dodjele da te posjetim.
-Što? To se sada odvija? -Da.
Ne. Ti si lud.
Čekaj. Nema šanse. Ne možeš to učiniti, Abele.
Što radiš?
Neću dopustiti da ovo propustiš zbog mene. Idemo po nagradu. Hajde.
Nominirani su
Stéphane Bourgoin za Arogantnog,
Antoine Delaunay za Suđenje Berigotu…
Ne shvaćam.
Nigdje ga nema. Mobitel mu je isključen.
-To je brzo. -Prebrzo?
Da, prilično brzo. A da usporiš?
Ovako ćemo stići.
A nagradu César za najbolju režiju dobiva…
Renaud Léman za Ljubavnu terapiju.
Opet je osvojio.
Smiri se!
-Skoro smo ih ubili! -Želiš li stići?
Čestitam!
R. Léman pridružuje se višestruko nagrađivanima.
Katastrofa.
-Reci mi istinu. Gdje je? -Ne znam.
-Prestani! -Možda je otišao k Marion.
-Bilo je crveno. -Je li?
Znam zašto si izgubila dozvolu!
Udarila si ih!
Tako sam emotivan da ne znam komu bih zahvalio.
Pa ću sad stati.
Hvala. Živjela kinematografija i laku noć.
A nominirani za najboljega glumca…
-Sranje, je li sad? -Da.
…Josselin Panchout za Sophienu okladu, Yannick Ba…
Sad ti.
Ne ideš?
Nisam prikladno odjevena.
Hajde.
Ne, čekaj.
Hajde. Gledat ću.
-Uz tebe sam. -Dobro.
Gospođo, ne možete tu stati. Hajde.
Znam, oprostite.
A nagradu César za najboljega glumca dobiva…
Napetost.
Abel Camara za Ljubavnu terapiju.
To je prvi César za Abela Camaru nakon prve nominacije.
-Ovdje je! -Nema šanse!
To je prva suradnja s Renaudom Lémanom
u ulozi liječnika kojega progoni prva ljubav.
-Čestitam. -Hvala.
Opa. Ovo je ludo.
Hvala svima
koji su ovom velikom djetetu rekli da život ne završava s 40 godina.
Baš naprotiv, tek počinje.
Camille, Sami,
hvala vam što ste uvijek tu.
Mnogo vas volim.
Ovo je za vas.
Hvala vam.
Što god radite u životu, morate biti hrabri.
Morate pokušati. Morate zeznuti. Nije važno.
Čak i ako vas drugi osuđuju ili sprječavaju da vjerujete.
Ovo večeras je potvrda.
Često sam brkao vlastite želje s tuđima.
Onda sam upoznao nekoga.
Nekoga tko mi je otvorio oči.
Zbog koga sam shvatio da uspjeh nije kipić na polici.
Možda joj se ne sviđa što govorim o njoj, no večeras si ne mogu pomoći.
Hvala, Marion.
Opet si imala pravo.
Sad moram ići. Netko me čeka. Hvala.
-Bravo. -Hvala.
Bravo, kompa!
Idemo!
Ti si lud! Ne možeš to učiniti. Svi te čekaju.
Nije me briga.
Onda me poljubi.
Nismo sami, znaš.
Mislim da me nije briga.
Prijevod titlova: Željko Radić