Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫חלקים מסרט זה‬ ‫הינם בהשראת אירועים אמיתיים‬
‫ומוצגים בהתאם לחזון האומנותי של היוצרים.‬
‫כל דמיון לאנשים אמיתיים הינו מקרי בהחלט.‬
‫לא…‬
‫- בנק -‬
‫- צדק -‬
‫איפה גר תדאוש גדץ'?‬ ‫-שם.‬
‫זוז, אין לי זמן. קדימה!‬
‫קדימה.‬
‫תרים את זה, לעזאזל,‬ ‫אל תגרור את זה. הם לא זולים!‬
‫זהירות, זאת הפרנסה שלך.‬
‫רגע.‬
‫הכול שולם?‬ ‫-מה?‬
‫אלה.‬ ‫-כן.‬
‫כמה זה היה?‬
‫שלושה עשר מיליון. 1300 בכסף החדש.‬
‫מה?‬
‫תלמד לכבד אנשים‬
‫לפני שתתחיל לעשות עסקים.‬
‫תיכנס. ותזדיין מפה.‬
‫אדון סלאבק.‬
‫בוא הנה. בוא.‬
‫מה קורה?‬
‫זה של הנכדה שלך?‬
‫נחמד.‬
‫אז?‬
‫מה ההצעה?‬
‫אם אתה טוב כמו שהשר אומר,‬
‫תוכל לתפוס בקלות‬ ‫את האחראים לשוד בנק SBG‬
‫שהרגו את אותן נשים.‬
‫אז תוכל לחזור לשירות פעיל.‬
‫נשכח את התוצאות השליליות של הבדיקה שעברת‬ ‫ואת חטאיך מתקופת הקומוניזם.‬
‫ותחזירו לי את דרגת המייג'ור שלי?‬
‫סגן מפקח.‬
‫ורק אם תפתור את התיק בתוך שבועיים.‬
‫הבנק הזה…‬
‫אתה יודע שהוא עבר הפרטה.‬
‫כל העיתונאים האלה,‬ ‫תמונות הזוועה, כתבי הטלוויזיה,‬
‫כל זה מזיק לתיק‬ ‫ועלינו לסגור אותו בהקדם האפשרי.‬
‫את רוצה סוכר?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫- היום הראשון -‬
‫זה נראה כמו עבודה מקצועית.‬
‫הוא לקח מזומן אבל לא נגע בכספות.‬
‫הוא לקח 100 אלף זלוטי.‬
‫הוא גם לא לקח יותר מדי כסף זר.‬
‫אין סימן לפריצה.‬
‫אולי הוא עבד עם המאבטח, שנעלם.‬
‫אנחנו מנסים לאתר אותו‬ ‫ולבדוק האם הוא מעורב.‬
‫תיכנס מהחנייה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מה קורה?‬ ‫-שקיות ניילון.‬
‫זה הוא?‬ ‫-כן.‬
‫מייג'ור גדץ'.‬
‫שלום. הבלשית יניצקה.‬
‫היי.‬
‫היי, כיס… הלכת לאיבוד?‬
‫כל זה בשביל מאה אלף?‬
‫כמה חבל.‬
‫הסכום היה צריך להיות גדול יותר.‬ ‫מעל 1.5 מיליון ממשרדי הלוטו,‬
‫אבל התוכנית השתנתה והשיירה הקדימה.‬
‫הוא בטח ידע על הכסף. זה מישהו מבפנים.‬
‫היי.‬
‫הוא חובבן, אבל אכזר.‬
‫זה יותר מאדם אחד.‬
‫איש אחד לא היה יכול לעשות את כל זה.‬ ‫-הוא הרג אותן ואז עשה את כל השאר.‬
‫הוא היה מסתכן בכך‬ ‫שהיריות היו מושכות תשומת לב מאנשים בחוץ?‬
‫כמו שאמרתי, הוא חובבן.‬
‫אדוני השר, אתה בטוח שהוא האדם המתאים?‬
‫את יודעת מתי התחלתי לגמגם?‬
‫כשהחברים של גדץ'‬ ‫חקרו אותי במשך שלושה ימים.‬
‫הם לא היו נחמדים.‬
‫אבל הם היו יעילים.‬
‫והם קיבלו ממני את כל מה שהם רצו.‬
‫גדץ' הוא בן זונה. אבל הוא בן זונה כלבבי.‬
‫אם הוא ייכשל, אז…‬
‫אף אחד לא יבכה על פנסיונר משירות הביטחון.‬
‫אני מבינה, אדוני השר.‬
‫אבל אם זו הדרך שלך להגביל את השליטה שלי,‬
‫תצטרך להתאמץ יותר.‬
‫תגידו לזקן שאעשה את זה בשמחה.‬
‫זאת עבודה פשוטה.‬
‫המאבטח לקח את הכסף והתחפף.‬
‫אפשר לסגור את התיק.‬
‫הוא נמצא פה איפשהו.‬
‫שנה לפני שהוא יוצא לפנסיה,‬
‫הבחור שודד את הבנק בו הוא עובד‬ ‫ביום בו סכום המזומן בסניף היה הקטן ביותר?‬
‫ואז הוא נוטש את רכב הפולונז קארו היפה שלו,‬
‫עבורו הוא עבד כל חייו המחורבנים?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אבל שלחתי ניידת לדירה שלו‬
‫והוא לא חזר הביתה מהמשמרת שלו.‬
‫לעזאזל.‬
‫הם ידעו איפה המצלמות.‬
‫הם לקחו את הקלטות.‬
‫חשבתי שאולי חלק מהמידע נשמר בכונן הקשיח.‬
‫גם הם חשבו על זה.‬
‫מה לגבי האזעקה?‬
‫בדקנו אותה שוב. היא הייתה תקינה.‬
‫מישהו כיבה אותה ולא בפעם הראשונה.‬
‫מי?‬ ‫-המנהל.‬
‫רק לו היה אישור לעשות זאת.‬
‫תמצאי אותו.‬
‫בבקשה.‬
‫תיכנס, בבקשה.‬
‫המנהל כאן.‬
‫כמה זמן עבדת איתם?‬
‫כמה זמן?‬ ‫-אני לא יודע למה אתה מתכוון.‬
‫כיבית את האזעקה?‬
‫כן, אני עשיתי את זה.‬
‫היא התקלקלה כל הזמן.‬
‫בגללה אני והמשטרה הוזעקנו הנה בלילות.‬
‫התקשרתי למרכז השירות‬
‫וחשבתי שסוף שבוע אחד בלי אזעקה לא ישנה.‬
‫ידיים.‬
‫אל תיגע בכלום.‬
‫מתי האזעקה התחילה להתקלקל?‬
‫לפני שבועיים?‬
‫ב-21 באוקטובר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫זה היה ביום שבת.‬
‫יום ההטבלה של הנכד שלי.‬
‫הייתי צריך לבוא לכאן פעמיים.‬
‫מזל טוב.‬
‫הרגת ארבעה מאנשיך.‬
‫למה הם הסתירו‬ ‫את גופת המאבטח בתעלת האוורור?‬
‫יש לך הסבר?‬
‫הם רצו להטיל בו חשד ולהרוויח זמן.‬
‫אחרי הכול,‬ ‫מצאנו אותו רק אחרי שהוא התחיל להסריח.‬
‫גדץ'. תדאוש.‬
‫יניצקה אלכסנדרה.‬
‫למה קוראים לך "כיס"?‬
‫עבדתי במחלקת גנבות.‬ ‫-טיפלת במקרי שוד?‬
‫גנבות באוטובוסים ובחשמליות, תפסתי כייסים.‬ ‫-קו אוטובוס 175 האגדי.‬
‫נו?‬
‫אטפל בתיק.‬
‫מי הודיע על השוד?‬
‫מנהל הסניף, ב-14:30.‬
‫מתי בוצעו הרציחות?‬
‫בין 8:30 ל-12:00.‬
‫המאבטח?‬
‫ניכרו סימני מאבק? האם הוא הגן על עצמו?‬
‫רק חבלות לאחר המוות.‬ ‫זרועו נשברה. גם היא לאחר המוות.‬
‫אז הוא בטח זיהה אותם.‬
‫הוא לא היה צריך להיות שם בכלל.‬
‫למה?‬
‫הוא החליף משמרות עם קספר סורמיאק.‬
‫איפה סורמיאק הזה עכשיו?‬
‫ניידת הגיעה לדירה שלו. לא היה שם איש.‬
‫בבוקר, נבדוק מחדש את העובדים,‬
‫את משפחות הקורבנות וכן הלאה.‬
‫והעוגה?‬
‫למה הייתה שם עוגה?‬
‫זה היה יום ההולדת של הכספרית.‬
‫הבנות האחרות הגיעו להפתיע אותה.‬
‫לעזאזל.‬
‫- משטרה -‬
‫דרביק, נכון?‬
‫אתה זוכר.‬
‫יש לי בקשה.‬ ‫-כן?‬
‫שלח שני שוטרים חכמים לדירה שלי ליד ורוצלב.‬
‫בקש מהם להביא את הרכב שלי‬ ‫אבל גם כמה בגדים, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫- מחסן מצעים‬ ‫כניסה למורשים בלבד -‬
‫לילה טוב.‬
‫…השוד הגדול התרחש‬
‫ערב המיזוג‬ ‫בין בנק SBG לבנק ההשקעות הלאומי,‬
‫אשר בבעלות האדם העשיר בפולין, לשק מדג'סקי.‬
‫יש הטוענים כי הטרגדיה‬
‫עשויה לעכב‬ ‫את הפרטת אחד מהבנקים הגדולים בפולין.‬
‫…המשטרה לא סיפקה מידע על ממצאי החקירה.‬
‫- היום השני -‬
‫מקורות לא רשמיים‬ ‫נקבו בשמות ארגוני הפשע וולומין ופרושקוב.‬
‫החקירה נבחנת מקרוב על ידי שר הפנים,‬ ‫קרישטוף מרצ'ק,‬
‫אשר מסר כי מיטב החוקרים בוורשה‬ ‫מופקדים על חקירת הפרשה.‬
‫ארבעת הקורבנות כוללים את המאבטח‬
‫וארבע כספריות, בגילאי 23 עד 31.‬
‫אחת הכספריות הותירה אחריה בת שהפכה ליתומה.‬ ‫-זו אשמתי. זה היה יום ההולדת שלי…‬
‫בסדר, תירגעי.‬
‫בבקשה.‬
‫זהירות על הראש.‬
‫אבא, מישהי באה אליך.‬
‫נרצה לדבר איתך בתחנה.‬
‫יש מישהו שיוכל לטפל בבת שלך?‬
‫מה אתם רוצים ממני?‬
‫כדאי שתמצאו את הדפוקים האלה‬ ‫שהפכו את הבת שלי ליתומה!‬
‫אבא.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מספר אחת עשרה?‬ ‫-שם.‬
‫מר קספר סורמיאק?‬
‫כן, מה העניין?‬
‫אתה בא איתי.‬
‫בוקר טוב.‬
‫תמיד היה לך כזה מזל?‬
‫לא הייתי אומר.‬ ‫-ובכל זאת…‬
‫היית אמור להיות בעבודה באותו יום.‬
‫כן, נכון.‬
‫אבל החלפת משמרות עם…‬ ‫-עם מיטק.‬
‫עם מיצ'סלב וילגוש.‬
‫למה החלפתם?‬
‫אז התקיימה ההשבעה הצבאית של חבר שלי.‬
‫באיזו שעה הייתה ההשבעה?‬
‫ב-12:00 בווסולה, ביחידת חרמ"ש.‬
‫באיזו שעה יצאת מוורשה?‬
‫יצאנו ב-10:25.‬
‫"יצאנו"?‬ ‫-כן. אני ושני חברים.‬
‫שמות פרטיים ושמות משפחה.‬
‫- עולם הווידאו -‬
‫- חזירים -‬
‫ההשבעה נמשכה עד הערב.‬
‫אבל בכל זאת,‬ ‫צריך להתאבל על חבר שמצטרף לצבא.‬
‫מתי יצאתם?‬
‫בערך 20, 25 דקות אחרי עשר.‬
‫גם אתה הוכשרת כמאבטח?‬
‫כן, הוכשרנו יחד. מארק, קספר ואני.‬
‫למה לא עבדת כמאבטח?‬
‫זה לא בשבילי. זה מלחיץ מדי.‬
‫חוץ מזה, כמו שאתם רואים, קניתי עסק.‬
‫ומאיפה השגת את הכסף?‬
‫לוויתי אותו מאימא שלי.‬
‫אבל כשהעסקים יהיו טובים,‬ ‫אחזיר לה את הכסף במהירות.‬
‫מה דעתך? הוא יצליח?‬
‫…טמפרטורה ממוצעת של מינוס 27 מעלות,‬ ‫יהיה עליו לצלוח מרחק של 1,400 ק"מ.‬
‫בחורף? זה לא הגיוני.‬
‫בפעם שעברה הוא יצא באביב. זה יותר קל.‬
‫הבחור הזה, מרגע שהוא מחליט לעשות משהו,‬ ‫הוא לא מוותר.‬
‫יש אנשים כאלה.‬
‫במקרה שתזכור משהו.‬
‫ההשבעה… היא הצילה את חייו של קספר, לא?‬
‫שפלת מזוביה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אנחנו מחפשים את מארק.‬
‫השעה הייתה 10:25.‬
‫אתה זוכר אותה במדויק.‬
‫למה שלא אזכור?‬
‫איפה אתה עובד?‬
‫בבנק. כמאבטח.‬
‫אבל לא באותו בנק כמו קספר.‬
‫זו עבודה טובה?‬
‫עבודה היא עבודה.‬
‫הם מתכננים קיצוצים, מי יודע מה יהיה.‬
‫אתה מגדל ציפורים?‬ ‫-הוא נפל מהקן.‬
‫אז לקחתי אותו.‬
‫כמה אצילי מצידך.‬
‫יש לך תעודת חבר באיגוד הציד?‬
‫סבא שלי צד.‬
‫הוא די מצליח, יחסית לגילו.‬
‫זה דור בעל תושייה.‬
‫עם מה הוא צד?‬ ‫-עם רובה ציד דו-קני.‬
‫ועם רובה ציד ישן.‬
‫עם צ'כי 36.‬
‫נצטרך לקחת אותו למעבדה כדי שייבדק שם.‬
‫יש לכם צו?‬
‫לא.‬ ‫-אז לא תהיה בדיקה.‬
‫דבר בנימוס, ילד.‬
‫אתה לא רוצה שנחזור עם צו.‬
‫סתם צחקתי.‬
‫בדיחה טובה.‬
‫בדיחה טובה, נכון?‬
‫שנעטוף אותם?‬
‫למה? הרובים האלה נקיים.‬
‫הוא מסר אותם בקלות רבה מדי.‬
‫אז אתה רוצה להאשים אותו בציד בלתי חוקי?‬
‫יש הרבה עוני היום.‬
‫הוא יכול למכור ארנבת, ברווז.‬
‫זה לא העסק שלנו. תפתחי.‬
‫למה לקחת את הרובים?‬
‫אני רוצה להשאיר אותו במתח.‬
‫בסדר. תראי לי מה את יודעת.‬
‫מה מחשיד אותו?‬
‫הוא יודע לירות, הוא לא נרתע מדם.‬
‫הוא צריך כסף. זה נותן לנו מניע.‬
‫הוא צריך כסף?‬
‫זה מניע לחצי מהמדינה.‬
‫בכל מקרה, יש להם אליבי.‬
‫כמה עשרות עדים ראו אותם בהשבעה.‬
‫השלושה האלה, יש להם זיכרון טוב מדי.‬
‫הם זוכרים כמה דברים,‬ ‫לא את הכול, אבל זה טבעי.‬
‫אבל הם תיאמו ביניהם את הזמן בו יצאו,‬ ‫בדיוק של דקה.‬
‫בשעה 10:25.‬
‫מה?‬
‫היית מעדיפה שהם לא יהיו האשמים, נכון?‬
‫הם צעירים.‬
‫ממתי גיל צעיר פוטר אדם מביצוע טעויות?‬
‫אבל איך אתה כל כך בטוח?‬
‫אני יכול לזהות ייאוש באדם‬ ‫שעשה טעות אותה הוא לא יכול להחזיר לאחור.‬
‫את מכירה את שווד, נכון?‬
‫מנהל הבנק אמר‬
‫שאזעקות השווא החלו ב-21 באוקטובר.‬
‫את זוכרת?‬
‫יש לך את לוח המשמרות?‬
‫תני לי אותו.‬
‫כמובן.‬
‫תראי.‬
‫בתאריך 21 באוקטובר…‬
‫קספר סורמיאק.‬
‫קדימה.‬
‫אני יכולה לסיים לאכול?‬
‫אני לא אכלתי בגילך.‬
‫- היום השלישי -‬
‫רישו, באיזה מצב הדוכן?‬
‫הוא נצבע מחדש, כולל סחורה והובלה.‬
‫מעולה. תודה.‬ ‫-רישו!‬
‫נהיה בקשר.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אתה מוכר משהו?‬
‫את הדוכן שלי. למה?‬
‫את הדוכן? אבל עשינו עסק.‬
‫יש לי לקוח שישלם במזומן.‬
‫ככה זה בעסקים.‬
‫בעיות?‬
‫רציתי לקנות בסטה.‬ ‫-כלומר, דוכן?‬
‫המפקח, באת לעשות קניות?‬ ‫אוכל להמליץ לך על משהו.‬
‫לא, תודה.‬
‫אולי בפעם אחרת.‬
‫למרות ש…‬
‫מיטק וילגוש, המאבטח.‬
‫כן?‬
‫הוא הפר לעיתים קרובות את הכללים בבנק?‬
‫לא, אף פעם.‬
‫הוא היה אדם הגון מאוד.‬
‫רגוע…‬
‫חייכן, הוא אהב לספר בדיחות.‬
‫וילגוש לימד אותך איך להשתמש באזעקה?‬
‫כמו שלימד את שאר המאבטחים. למה?‬ ‫-מישהו כיבה את האזעקה.‬
‫בגלל זה היא לא פעלה.‬
‫מי היה יכול לעשות את זה, לדעתך?‬
‫סליחה?‬
‫אתה עובד פה?‬
‫כן.‬
‫אפשר למדוד את זה?‬ ‫-בבקשה.‬
‫יש לי עוד סחורה.‬
‫אתה חושב שאני עשיתי את זה?‬
‫מה עשיתי? רצחתי את העמיתים שלי‬ ‫ואז נסעתי לטקס של חבר שלי?‬
‫איזה אדם עושה דבר כזה?‬
‫אבל מה שקרה לאזעקה הוא מוזר.‬ ‫-די מוזר.‬
‫טוב. להתראות.‬
‫רישו.‬
‫מה?‬
‫אפשר לקחת את הטרפאן?‬
‫תודה.‬ ‫-תחזיר אותה עם מיכל דלק מלא.‬
‫שלום.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תקשיב, לעזאזל!‬ ‫-אני צריך את הכסף!‬
‫עזוב את זה!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫הוא לא יקרא לי ילד של אימא!‬ ‫-אתה רוצה להרוג אותו, לעזאזל?‬
‫הוא חושב שזה הכסף שלו!‬
‫תסביר למטומטם הדפוק הזה‬ ‫שאסור לנו לגעת בכסף.‬
‫אני מוותר, לעזאזל.‬ ‫-אבל אני צריך אותו.‬
‫שילמת על החנות.‬ ‫-כן, עם הלוואה.‬
‫אנחנו אמורים לטפל בעסק שלך, ברטוש?‬
‫רק אתה צריך את הכסף?‬
‫הייתי צריך לקנות מכשיר וידאו חדש‬ ‫כדי להעתיק קלטות מגרמניה…‬
‫מה, ברטוש? טרזה אורלובסקי לא זולה, מה?‬
‫ויש את החבר'ה של וולומין.‬ ‫-לא ניגע בכסף!‬
‫אלה שטרות חדשים!‬
‫יש להם מספרים סידוריים.‬ ‫יתפסו אותנו בתוך שבוע.‬
‫בתוך שבוע מחורבן! הבנת?‬
‫זלוטים.‬
‫הם יכולים לאתר זלוטים.‬
‫יש לנו דולרים ומארקים. נוכל להמיר אותם.‬
‫אם תרצו, אדבר עם מישהו.‬
‫נוכל לסמוך עליו?‬
‫לעזאזל.‬
‫אז?‬
‫תקבע פגישה.‬
‫גדץ' בודק את השטח.‬
‫כן, הוא קפץ לביקור.‬
‫כן?‬
‫לא אמרתי לו כלום.‬
‫עזוב אותי כבר!‬
‫קח את הכסף הזר.‬
‫קדימה.‬
‫בוא הנה.‬
‫הפתיחה הרשמית של הרכבת התחתית‬
‫תתנהל בנוכחות גורמי ממשל,‬ ‫כולל ראש הממשלה, יוזף אולקסי…‬
‫- היום הרביעי -‬
‫החשמן יוזף גלמפ ופקידים מוורשה.‬
‫טקס גזירת הסרט יתקיים בתחנת וילנובסקה,‬
‫אך מסלול הרכבת התחתית מתוכנן להתארך‬
‫ממרכז העיר ורשה ועד לקאבאטי.‬
‫קאבאטי.‬
‫אמצע שום מקום.‬
‫המיקום לא חשוב. מה שחשוב הוא מי שולט בו.‬
‫הבוסים הקודמים שלי‬ ‫קנו שם קרקעות כמעט בחינם.‬
‫ועכשיו הנכדים שלהם‬ ‫לא יצטרכו לעבוד יום בחייהם.‬
‫הנה הוא.‬
‫- מרפאה פסיכולוגית -‬
‫גם שאר עובדי הבנק מגיעים לכאן?‬
‫אמרו להם שזו חובה.‬
‫טוב. ספר לי משהו על עצמך.‬
‫יש לך משפחה?‬
‫אני לבד.‬
‫הורים?‬
‫אבא שלי מת מזמן.‬
‫ואימא שלך?‬
‫לפני חמש שנים.‬
‫קדימה, אולה. בואי.‬
‫- חודש קודם לכן -‬
‫- בית ילדים עירוני אולשטינק -‬
‫היי, קספר.‬ ‫-היי.‬
‫אווה!‬
‫היא הלכה.‬
‫סליחה, אחזור אליך.‬ ‫-איפה אחותי?‬
‫שב.‬ ‫-שאלתי איפה אווה.‬
‫עם משפחה חדשה. הם רצו לאמץ אותה.‬
‫כן? ומתי תכננת לספר לי?‬
‫אני לא יכולה. אתה מכיר את החוקים.‬ ‫-הבטחת לי.‬
‫לא אסתיר אותה. זה לא התפקיד שלי.‬
‫אמרתי לך שאני צריך קצת זמן.‬ ‫-כמה זמן אמרת את זה?‬
‫אבל יש לי עבודה עכשיו.‬
‫יש לי עסק משלי. אוכל לדאוג לה.‬
‫שאלת פעם מה היא רוצה?‬
‫מי אלה?‬
‫כתובת.‬
‫קספר, יש לה הזדמנות למשפחה חדשה.‬ ‫-כבר יש לה משפחה!‬
‫אתה ידעת.‬
‫מי הם?‬
‫בבקשה.‬
‫אווה!‬
‫אווקה!‬
‫אווקה, את שומעת אותי?‬
‫אני חושב שעדיף שתלך, כן?‬
‫תקשיב, תן לה לצאת החוצה.‬
‫רק לכמה דקות.‬
‫יש לה הזדמנות לחיים חדשים.‬
‫אתה רוצה לדפוק את זה?‬
‫- פאזל -‬
‫היא אוהבת פאזלים, אתה יודע?‬ ‫תגיד לה שזה ממני.‬
‫אנחנו לא חייבים לדבר.‬
‫כשתהיה מוכן, תוכל להגיד מה שתרצה.‬
‫אבל לדעתי, עדיף שתבקר אותי בקביעות.‬
‫יש שם ציתות?‬ ‫-אצל הפסיכיאטרית?‬
‫לדעתי, אתה לא מודע לשינוי שעברנו.‬
‫מה?‬ ‫-החלפנו את שם הארגון.‬
‫אין לנו זמן לעקוב אחריהם.‬
‫איך קוראים לרופאה הזאת, כביכול?‬
‫לביצקה.‬
‫אנה לביצקה?‬
‫אנה. מה, אתה מכיר אותה?‬
‫אפשר לומר.‬
‫בסדר.‬
‫תספר לי מה התוכנית?‬
‫את לא תאהבי אותה.‬
‫אפשר לעזור לכם?‬
‫כן?‬
‫אדוני.‬
‫סליחה. אדוני!‬
‫שלום, דוקטורית. את זוכרת אותי?‬
‫באשה, תדאגי למטופלים, בבקשה.‬
‫קספר סורמיאק.‬ ‫-אני מחויבת לחיסיון רפואי.‬
‫זו לא בעיה. אני לא מחויב.‬
‫יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬
‫העמית שלך לשעבר, סטפניאק.‬
‫פרופסור סטפניאק.‬
‫הוא עכשיו ראש ועדת האתיקה, נכון?‬
‫לו הוא היה מקבל דרכון ב-1980,‬
‫הוא כנראה היה מטפל היום‬ ‫בטחורים של פנסיונרים שוודים.‬
‫אבל הודות למידע ממך,‬
‫הוא לא קיבל את זה.‬
‫הוא נשאר במדינה והפך לאגדה‬ ‫בתנועת "סולידריות".‬
‫אפשר לומר שבמובן זה,‬
‫את הזנקת את הקריירה הפוליטית שלו.‬
‫אבל הוא, המסכן,‬ ‫אפילו לא יודע מה הוא חייב לך.‬
‫מה תרצו לדעת?‬
‫כמו שאמרתי.‬
‫קספר סורמיאק.‬
‫הוא שונא את עצמו.‬
‫הוא לא מאמין שמישהו יוכל לקבל אותו.‬ ‫לכן הוא רוצה אנשים שיהיו כפופים לו.‬
‫הוא אוהב שליטה.‬
‫אני מקשיב.‬
‫תבדוק אם נוכל להשיג דירה סמוכה לסורמיאק.‬
‫תארגן רכב עם ציוד מעקב.‬ ‫אני רוצה להשגיח עליהם.‬
‫כן, בקשר לזה…‬
‫רכב מעקב… זאת עשויה להיות בעיה.‬
‫אני מכיר מקום בו רכבים כאלה מעלים אבק.‬
‫אתן לך את הפרטים של חבר שלי.‬
‫בסדר.‬
‫אתה תצליח, דרביק?‬
‫אין סיכוי.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫אל תיתני‬ ‫לאיזה כלב משירות הביטחון לערער אותך.‬
‫ואת הרצועה שלי.‬
‫הנה כל המידע שיש לי אודותיו.‬
‫חוץ ממה שהחברים שלו הצליחו לשרוף.‬
‫תקראי את זה.‬ ‫אפילו הבת שלו לא רוצה קשר איתו.‬
‫אני רוצה לדעת הכול. עם מי הוא מדבר,‬ ‫מי עוזר לו, מה הוא אוכל ומתי הוא מחרבן.‬
‫ואם תצטרכי לעקוב אחריו עד השירותים,‬ ‫תעשי את זה.‬
‫ואז תכתבי דוח יפהפה.‬
‫אם לא תרצי לעשות את זה, תגידי לי.‬
‫אמצא מישהו במקומך.‬
‫לא, אני אעשה את זה.‬
‫- היום החמישי -‬
‫בוקר טוב.‬
‫-בוקר טוב.‬
‫היי.‬ ‫-רק רגע.‬
‫בחייך.‬ ‫-זה חלק מהתפקיד.‬
‫ידיים.‬
‫קספר.‬
‫יאצק.‬
‫כמה כסף יש לך?‬ ‫-13 אלף דולר.‬
‫מה זה, שדדתם כרכרה?‬
‫טוב, תן לי את זה.‬ ‫-קספר.‬
‫אחד מכם ייכנס.‬
‫רק אחד?‬
‫כן, אחד.‬ ‫-יאצק.‬
‫תזדיין מפה.‬ ‫-חכה פה.‬
‫זיינת את שער המטבע, מה?‬
‫והשאר?‬
‫כשתשלם לפי שער הוגן.‬
‫יש בעיה?‬
‫שלושה עשר אלף דולר.‬
‫זה 30 אלף זלוטים חדשים.‬
‫נצא לסיבוב.‬ ‫-קדימה!‬
‫אתה מתעסק איתי?‬
‫זה לא יפה.‬
‫זאת חוצפה.‬
‫אתה חושב שרק בגלל שהחבר שלך‬ ‫עשה כמה עבודות בשבילי,‬
‫ובגלל שמכרתי לך וודקה זולה,‬ ‫אתה יכול לבוא לפה ולהשתולל?‬
‫לעזאזל.‬
‫קודם כול, ראשית…‬
‫אין כאן 13 אלף.‬ ‫-אם תשלמו כמו שצריך, נביא את השאר.‬
‫שנית כול, שתיים…‬
‫כלב, אתה חושב שאני לא יודע מאיפה הכסף שלך?‬
‫לעזאזל!‬
‫מה יקרה אם אתקשר לחזירים עכשיו?‬
‫תסתכל עליי.‬
‫זה מה שאעשה.‬
‫אתה תיתן לי 13 אלף ותראה בזה כהשקעה.‬
‫השקעה ביחסים טובים.‬
‫נו?‬
‫בוס.‬
‫- היום השישי -‬
‫אתה מכיר את המקום הזה, נכון?‬
‫לא חשבתי שתתקדם כל כך‬
‫ממצב בו ישנת על דרגש במהלך שביתה‬ ‫ועד לארמון שרד.‬
‫תראה מה נעשה מאיתנו, תדז'ו.‬
‫כן.‬
‫יש לך שבוע.‬
‫ואז הם יסגרו את התיק.‬
‫ומה איתך?‬
‫הם בטח יחליפו אותי בחבר שלהם.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-אני אסתדר.‬
‫ל… עזאזל.‬
‫אבל אתה תהפוך לשעיר לעזאזל בעוד שבועיים.‬
‫אז אם גילית משהו על החארות מהבנק‬ ‫כדי לסגור עליהם, זה הזמן להשתמש במידע.‬
‫יותר מדי כסף מעורב כאן. אתה יודע איך זה.‬
‫אני גם יודע כמה קל לעבור את הגבול‬
‫ולעשות טעות שאי אפשר להחזיר לאחור.‬
‫חוץ מזה…‬
‫אתה יודע משהו לגבי ההשלכות של הטעויות שלי.‬
‫גם קלינאי התקשורת שלי יודע.‬
‫אבל לא אתה הרבצת לי.‬
‫אבל אני אישרתי את זה.‬
‫אז עכשיו אתה תעשה משהו בשבילי.‬
‫ואתה תפתור את הפרשה הזאת.‬
‫תקשיב…‬
‫סיים את החקירה הזאת בתוך שבוע.‬
‫אחרת, אני עלולה לזכור‬ ‫כמה סטודנטים שקיבלו מכות ו…‬
‫אעמיד אותך למשפט ראווה‬ ‫שיגרום לחברים הקומוניסטים שלך להתגאות בו.‬
‫זה כובע נחמד.‬
‫והמגמגם הזה, עם תסמונת סטוקהולם שלו,‬
‫לא יוכל לעזור לך.‬
‫שיהיה לך ציד מוצלח.‬
‫אדוני השר!‬
‫- גדץ' התגרש ב-1986.‬ ‫אשתו ובתו ביקשו מקלט בצרפת -‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫מה יש?‬
‫שום דבר. אני הולכת לאמבטיה.‬
‫"אמבטיה" זו מילה גדולה. נכון, נסיכה?‬
‫תעשה לי טובה.‬
‫כמה זמן זה יימשך?‬
‫מה?‬ ‫-המגורים בחור הזה.‬
‫אמרתי לך שנעבור לסאסקה קמפה בקרוב, כן?‬
‫בסאסקה קמפה משלמים 2,000 למטר מרובע.‬
‫עדיף למצוא מקום‬ ‫בלי שנצטרך לסחוב דלי שתן במורד ארבע קומות.‬
‫טוב…‬
‫הבטחתי לך משהו. נכון?‬
‫שנתיים. אתה מדבר על זה כבר שנתיים‬ ‫ואנחנו נרקבים בחור הזה.‬
‫אולי במקום לקשקש על דירה חדשה, תצא לעבוד?‬
‫ההצעה של אבא שלי עדיין בתוקף.‬
‫אני לא אנקה חרא אצל אבא שלך.‬
‫אתה מעדיף את החרא כאן?‬ ‫-ועוד איך!‬
‫בואי הנה.‬
‫איך הצלחת לעשות את זה‬ ‫במשך כל כך הרבה שנים?‬
‫מאיפה הווקמן הזה?‬ ‫-מקספר, אלא מה?‬
‫תראי לנו מה הוא שווה.‬
‫זה מגביר את הבאס.‬ ‫-הוא גם מריץ לאחור אוטומטית.‬
‫- היום השביעי -‬
‫זה אדיר.‬
‫זה מגניב, לא?‬
‫מוניקה?‬
‫אני…‬
‫הוא מריץ לאחור אוטומטית?‬
‫זאת מתנה. מהארוס שלי.‬
‫הוא בטח מאוד אוהב אותך.‬
‫כדאי לו לאהוב אותי.‬
‫תספרי לי עוד קצת עליו?‬
‫- מנהל הכפר -‬
‫אתה יודע שהמשטרה הגיעה אליי?‬
‫ו…?‬
‫הם אפילו הגיעו לבית הספר.‬
‫כולם הסתכלו עליי כאילו שאני גנבת.‬
‫הם באו גם לאבא שלי.‬ ‫-למה?‬
‫הם חיפשו בכל החווה.‬
‫הם חיפשו את השלל מהשוד.‬ ‫-אמרתי לך המון פעמים שלא עשיתי את זה.‬
‫ומכל המאבטחים הם חושדים רק בך?‬
‫בגלל שהחלפתי משמרות באותו יום.‬
‫אתה חושב שאני טיפשה?‬
‫אני חושב שחיפשת תירוץ להיפרד… ומצאת אותו.‬
‫רציתי להקים איתך משפחה!‬
‫אבל אתה חושב רק על הצוציקית הזאת‬ ‫שלא זוכרת אותך!‬
‫עופי מפה.‬
‫עכשיו, לעזאזל!‬
‫מה הטעם בכל ההצגות האלה?‬
‫הבאתי שתי ניידות. חצי מהכפר הגיע לצפות.‬
‫אבל אין שם כלום.‬
‫קספר הזה אפילו לא מבקר שם.‬
‫אני יודע.‬
‫לא היית אמורה למצוא כלום.‬
‫רציתי לנער את העץ ולראות מה ייפול ממנו.‬
‫אז מה נפל?‬ ‫-היא עזבה אותו.‬
‫אני באמת מקווה שהוא הפושע.‬
‫יש לך ספקות?‬
‫לא, אבל לא הייתי רוצה לדפוק את החיים‬ ‫לאדם חף מפשע.‬
‫אני מצטער, הצינור התפוצץ.‬
‫כבר שלחתי מישהו לסגור את השסתום, אבל…‬
‫נמצא חדר חדש.‬
‫אין צורך.‬
‫זה יהיה החדר שלך.‬
‫תרגיש בבית.‬
‫תודה.‬
‫בת?‬
‫היא מעדיפה לגור עם אבא שלה.‬
‫אני מצטער.‬
‫מי הוא?‬
‫הוא מלמד אנגלית באוניברסיטה.‬
‫מה שנקרא "אדם הגון".‬
‫ניסית להילחם בזה?‬
‫ואתה?‬
‫כן.‬
‫אבל זה לא הספיק.‬
‫בבקשה.‬
‫כך אפשר להגדיר אותנו. "לא מספיקים".‬
‫אני מצטער רק על דבר אחד…‬
‫אני בכלל לא נפגש עם הנכדה שלי.‬
‫בעבודה הזו,‬ ‫אין זמן להיפגש לארוחות ערב בימי ראשון.‬
‫היא דומה לך.‬
‫אל תבנה על ארוחת בוקר.‬ ‫אני לא אוהבת לבשל ולא עושה את זה.‬
‫אני אצא מוקדם בבוקר גם ככה.‬ ‫-לאיפה?‬
‫לא "לאיפה", אלא "לאן".‬
‫הפסיכולוגית דיברה על חווה ממשלתית,‬ ‫אבל היא לא מוזכרת בתיק של קספר.‬
‫אני אבקר שם.‬
‫אולה…‬
‫איזה צבע זה?‬ ‫-ירוק.‬
‫תוכלי לדייק יותר?‬
‫סוג של ירוק בקבוק?‬
‫בדיוק!‬
‫כל הכבוד.‬
‫- היום השמיני -‬
‫- אמריקה -‬
‫בוקר טוב.‬
‫את מי באת לבקר?‬
‫בינתיים, קשה לומר.‬
‫קספרק כבר לא בא הנה.‬ ‫כשזושיה מתה, הם לקחו את שני הילדים.‬
‫את שני הילדים?‬ ‫-אותו ואת אווניה.‬
‫הוא בטח מבוגר היום.‬
‫מה אתה רוצה ממנו?‬
‫אני רק עושה עבודה משטרתית שגרתית.‬
‫הוא היחיד מהכפר שלנו שזכה בתחרות מתמטיקה.‬
‫התיכון קיבל אותו בלי בחינה.‬
‫ואימא שלו, זופיה?‬
‫מתי היא מתה?‬
‫לפני חמש שנים בערך.‬
‫אבל לא אדבר על זה.‬
‫את מי אתה מחפש?‬
‫זופיה סורמיאק.‬
‫אני לא מוצא את הקבר.‬
‫זושיה…‬
‫היא שם.‬
‫למה שם?‬
‫טוב, יהיה לא נעים לדבר על זה.‬
‫התאבדות.‬
‫כשהחווה הממשלתית נסגרה, לא היה כאן כלום.‬
‫לא הייתה כאן עבודה,‬ ‫לא היה שום מקום ללכת אליו, כלום.‬
‫שלושה פיות להאכיל.‬
‫היא לקחה הלוואה.‬
‫התחילו להטריד אותה.‬
‫הבנקאים המחורבנים שלחו גובים.‬
‫מי יכול לעמוד בזה? חבל על הילדים.‬
‫הילד גדל.‬
‫הוא בחור טוב. הוא הביא פרחים לאחרונה.‬
‫היו לו חברים כאן?‬
‫הם היו שלושה.‬
‫מארק ממשפחת נובאק,‬ ‫בחור גדול עם זרועות שריריות מעבודה בשדה.‬
‫ו… ברטק, ארטק?‬
‫מי יודע. חתיכת בטלן.‬
‫אבל… אם מישהו היה נוגע בו,‬
‫שני האחרים היו הורגים אותו.‬
‫הם היו עד כדי כך קרובים.‬
‫הם עזבו.‬
‫אחד עבר לוורשה והשני גר עם סבא שלו.‬
‫אלה החיים.‬
‫אז איפה הקבר?‬
‫שם.‬
‫מאחורי החומה.‬
‫- זופיה סורמיאק -‬
‫- תיק -‬
‫הלו?‬ ‫-שלום, כיס.‬
‫תבררי לאיזה בית יתומים נשלחה אווה סורמיאק.‬
‫מי זאת אווה סורמיאק?‬ ‫-לקספר יש אחות.‬
‫איך?‬
‫אני לא יודע למה היא לא נכללה במסמכים שלנו.‬
‫בזמני, גם עליה היו מכינים תיק.‬
‫תתקשרי אליי למספר הזה.‬
‫רק תמהרי. די קפוא פה, לעזאזל.‬
‫"כיס".‬
‫אווניה נמצאת בתקופת ניסיון‬ ‫כדי להכיר את המשפחה.‬
‫זה התחיל מזמן?‬
‫הם התחילו לקחת אותה הביתה בחודש מרץ,‬ ‫אבל זה לוקח זמן. אתה מבין?‬
‫לא נוכל למסור את הילדים לכל אחד.‬ ‫הם סבלו מספיק.‬
‫מה לגבי קספר? גם הוא היה פה.‬
‫כן, עם אחותו, אחרי שאימא שלהם מתה.‬
‫הוא עזב כשהגיע לגיל 18.‬
‫הוא עבר לוורשה.‬
‫הוא אמר שכשהוא ירוויח כסף‬ ‫הוא יחזור וייקח את אווה, אבל…‬
‫הוא יודע על האימוץ?‬
‫כן, סיפרתי לו לאחרונה‬ ‫שמצאנו לה משפחה חדשה.‬
‫מתי?‬ ‫-מתי מה?‬
‫מתי הוא גילה?‬
‫- היום התשיעי -‬
‫בוקר טוב.‬
‫לא סיפרת לנו את כל האמת.‬
‫אתם לא נפגשתם בזמן הכשרת המאבטחים.‬
‫שאלת מה הקשר בינינו.‬ ‫עברנו את ההכשרה. קל לבדוק את זה.‬
‫אתה חושב שאתה הילד הכי חכם בכפר?‬
‫מה לעשות?‬
‫אבל אין לך מזל עם נשים.‬
‫כשהכול יירגע, היא תחזור.‬
‫לא נכון.‬
‫אתה יודע מה אתה יכול לעשות?‬
‫שום דבר מחורבן.‬
‫אני אגיד לך מה אני יכול לעשות.‬
‫אוכל ללכת לאחותך ולספר לה‬ ‫איך רצחת שלוש נשים חפות מפשע.‬
‫אז היא תשנא אותך.‬
‫והיא לעולם לא תרצה לראות אותך שוב.‬
‫אני לא אומר "שלום".‬
‫אלא "להתראות".‬
‫אתה מבין מה אתה מבקש?‬
‫אני אשלם לך.‬
‫או שאעבוד תמורת זה.‬
‫אתה יודע שיש לי כישרון.‬ ‫-סבא, אתה מסתכל?‬
‫תורידי את העקבים!‬
‫אני יכול לדאוג‬ ‫שהוא יימצא בעמדה נוחה עבורך. נקייה.‬
‫אבל אתה תלחץ על ההדק. עשינו עסק?‬
‫אהבת את זה, לא?‬
‫לא ממש.‬
‫אם ככה, למה עשית את זה?‬
‫הייתי צריך כסף.‬
‫אני לא מדבר על השוד.‬
‫למה הרגת אותן?‬
‫כי הכול היה תלוי בי.‬
‫זה היה צריך להיות קל ופשוט.‬
‫מה אתה רוצה? אתה לא יכול לחיות בלי העבודה?‬
‫שכחתי את הנעליים שלי.‬
‫נעליים יפות מעור.‬
‫יש לי את ההשבעה הזאת. תכניס אותי?‬ ‫-בוא.‬
‫אתה רוצה תה?‬
‫בן זונה…‬
‫אתה עדיין קראת לחרא "קקה"‬
‫בזמן ששווד והחברים שלו‬ ‫היו קונים לי משקאות.‬
‫והעבודה הקלה והפשוטה הזאת‬ ‫תעלה לך ב-25 שנים.‬
‫אולי אפילו תקבל את החבל?‬
‫אולי הם יחרגו מהכללים במקרה שלך‬
‫ואתה תהיה הפולני האחרון שייתלה.‬
‫חתיכת היסטוריה.‬ ‫-רק אם תתפוס אותי.‬
‫ואתה לא תצליח.‬
‫שנינו יודעים שלא תוכל להוכיח כלום.‬ ‫מה, כלי הרצח?‬
‫או שהפרכת את האליבי שלי?‬
‫בסופו של דבר, אמצא משהו שפספסת.‬
‫אנשים כמוך תמיד מפספסים משהו.‬
‫תחזור לכפר.‬
‫תשתכר, תזיין.‬
‫אתה תתגעגע לזה בכלא.‬
‫- היום העשירי -‬
‫תדז'ו, מה הטעם בסוס מחורבן?‬
‫הוא עולה המון כסף‬ ‫ואפילו לא יודע שהוא עובד בשבילך.‬
‫הוא רץ עם פרחח ששוקל 40 קילו על הגב‬ ‫וחושב שהוא הבעלים שלו.‬
‫אולי לא אכפת לו…‬
‫מי הבעלים שלו.‬
‫אולי הוא פשוט אוהב לרוץ בימי ראשון.‬
‫הוא רוצה לעקוף איזה קרינו,‬
‫לבלות קצת.‬
‫תצטרך להיזהר.‬
‫אם הם פנו אליי,‬ ‫הם יכולים לפנות למישהו יותר טיפש.‬
‫תעזור לי לתפוס אותם?‬ ‫-טדק…‬
‫- האם המאפיה אחראית לשוד? -‬
‫אתה יודע שאני אוהב לדבר עם סוסים.‬
‫אוכל אפילו להסתדר עם צבוע.‬
‫אבל אני שונא חזירים.‬
‫תודה, הניו.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה הגיע הרגע.‬
‫נראה שהחשודים שלנו‬ ‫קיבלו דוח ביום בו בוצע השוד.‬
‫מה יש, אולה?‬
‫תראה.‬
‫הדרך מוורשה לווסולה.‬
‫זה המסלול הקצר ביותר…‬
‫והגאונים שלנו נסעו משם.‬
‫בדרך הארוכה?‬ ‫-הרבה יותר ארוכה.‬
‫למה?‬ ‫-בגלל מכמונת המהירות.‬
‫היא היחידה בכביש הזה.‬ ‫-ו…?‬
‫הם רצו לחזק את האליבי שלהם.‬
‫דרביק.‬ ‫-כן?‬
‫הביצים שלך נשרפות.‬
‫בוקר טוב. מסמכים, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫חבר'ה, זוזו!‬
‫צאו!‬
‫הסתדרו בשתי שורות!‬
‫הקשב!‬
‫מבט לימין!‬
‫עמדו נוח.‬
‫רציתי לעבוד כמאבטח, אבל גייסו אותי ו…‬
‫איך מתקדמת הקריירה הצבאית שלך?‬ ‫-יותר טוב משחשבתי.‬
‫קספר סורמיאק.‬
‫הוא היה בהשבעה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫כבר סיפרתי לעמיתים שלכם.‬ ‫מארק, קספר וברטק באו.‬
‫אחרי הביקור שלהם,‬ ‫זכיתי להשפעה אצל המפקד שלי.‬
‫הם חבר'ה טובים, הם הביאו אלכוהול.‬
‫ויסקי זול?‬ ‫-לא. משהו מדולל במים.‬
‫מרצ'ק עבד עם מישהו שמכר את המשקה בכמויות.‬
‫כאילו… אני לא יודע על זה כלום.‬
‫אבל תשמעו, שתינו יומיים.‬
‫יומיים?‬ ‫-הם הביאו את הוודקה יום קודם.‬
‫בלילה לפני הטקס.‬ ‫היינו צריכים לבדוק אם היא טובה, נכון?‬
‫בבוקר הקפוא הבא, בהשבעה,‬
‫הרגשתי חולה ורציתי להקיא.‬
‫הייתי גמור.‬ ‫-מתי סיימתם לשתות?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫בערך בעלות השחר.‬
‫הלכתי לישון, אבל החבר'ה נסעו הביתה.‬
‫זה היה טוב. המפקד היה שמח.‬ ‫הוא אפילו נתן לנו לעשות על האש למחרת.‬
‫היינו צריכים לשרוף פסולת,‬
‫אז למה לא לצלות כמה נקניקיות, לא?‬
‫איפה עשיתם על האש?‬
‫הנה.‬
‫שתים עשרה דקות!‬
‫לעזאזל.‬
‫בסדר.‬
‫עשרים.‬ ‫-כן.‬
‫ארבע שמאלה, 20.‬ ‫-אחת…‬
‫ארבע…‬ ‫-זהירות. 70.‬
‫זהו.‬
‫איפה השאר?‬
‫אמרת מיליון וחצי!‬
‫לעזאזל, איחרנו.‬
‫שאני אמות.‬
‫איזה חרא.‬
‫באמת אפית אותה בעצמך?‬
‫כן, בטח. איך יהיה לי זמן?‬ ‫-בואו, בנות.‬
‫חשבתי שאפית אותה.‬
‫תיכנסי קודם.‬
‫מה זה החרא הזה? אמרת שרק הזקן יהיה פה.‬
‫אין לי מושג!‬
‫מסכות.‬
‫מהר.‬
‫- היום ה-11 -‬
‫לא.‬
‫לא…‬
‫בני, מה קרה?‬
‫ברטק, תסתכל עליי, בבקשה. מה קורה?‬
‫מותק, מה קרה?‬
‫מייג'ור, אני לא יודע אם זה חשוב.‬ ‫אחד מהם הגיע לבית החולים היום.‬
‫מי מהם?‬ ‫-ברטק.‬
‫הוא היה בבנק עם אימא שלו והוא התעלף.‬
‫- חשודים -‬
‫הרופאים אומרים שמדובר בלחץ.‬ ‫סוג של… היפרוונטילציה.‬
‫תודה.‬
‫החזרתתי את הקלטת.‬
‫"החזרתי".‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫לא החזרת אותה לאחור. יש קנס על זה.‬
‫תפסיק עם השטויות.‬
‫טוב, תתחפף.‬
‫מישהו אמר לי לתת לך את זה.‬
‫עשית את זה?‬
‫זה בשביל היוזמה שגילית.‬
‫מתי שתרצה.‬
‫היי.‬
‫תעשה הפסקה, ז'ישו.‬
‫יש לנו משהו?‬
‫היי!‬
‫יש לנו אורח.‬
‫שלום.‬ ‫-טוב שאתם כאן, חבר'ה.‬
‫אני לא יודעת מה קורה.‬
‫הוא לא אוכל ולא ישן, רק בוכה.‬ ‫-אל תדאגי, גברתי.‬
‫אנחנו נטפל בו.‬
‫חלמתי על הכספרית הזאת שוב.‬
‫תירגע, ברטוש.‬ ‫-זאת שהייתה עם השקית על הראש.‬
‫אני כל הזמן רואה את האוזן שלה עם העגיל…‬ ‫-שתוק!‬
‫תראה לי את התצלום.‬
‫על מה הם מדברים?‬
‫הראית לו את התצלום?‬
‫את רואה את העגיל שלה?‬ ‫השקית מכסה את הצוואר שלה.‬
‫הוא ידע על העגיל.‬
‫בגלל שהם עשו את זה.‬
‫זה נסיבתי.‬
‫אז מה את רוצה?‬ ‫-ראיה.‬
‫ההקלטות האלה אינן קבילות בבית משפט.‬
‫אנחנו צריכים… אני לא יודעת,‬ ‫את כלי הרצח, כסף גנוב, משהו.‬
‫יש לנו את החוליה החלשה.‬
‫זה שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫הנה.‬
‫- פולחן הלחם הראשון של מדז'ה -‬
‫אני מבטיחה שאחזיר את זה.‬
‫זה טוב? אתם נהנים?‬
‫- היום ה-12 -‬
‫אלוהים, מותק…‬
‫משפחה מאושרת.‬
‫קספר, זה בשבילך.‬
‫הלו?‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מצטער, אני לא יכול להמשיך ככה…‬
‫ברטוש, על מה אתה מדבר?‬
‫אני חייב להתוודות.‬
‫ברטוש…‬
‫דיברנו על זה.‬
‫כולם בשביל אחד ואחד בשביל כולם.‬
‫לעזאזל!‬
‫זוזי!‬ ‫-אלוהים!‬
‫- שיחה נכנסת -‬
‫גדץ' מדבר.‬
‫הלו.‬
‫כמובן.‬
‫תקשיב, אתה עושה את הדבר הנכון.‬
‫פגוש אותי בעוד 20 דקות בתחנה.‬
‫להתראות.‬
‫אולה!‬
‫כיס!‬
‫מה?‬ ‫-ברטק התקשר.‬
‫הוא רוצה להעיד.‬
‫תתחילי לזוז, הולכים לתחנה.‬
‫לעזאזל…‬
‫איפה הוא?‬
‫הוא יצא במהירות מטורפת.‬
‫לאן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הוא בכה.‬
‫הוא התקשר למישהו ורץ החוצה.‬
‫לכאן!‬
‫גדץ' מדבר.‬
‫ברטק? זה אתה?‬
‫ברטק?‬
‫ברטק סבצ'וק. הוא הגיע?‬
‫למה?‬
‫ברטוש!‬
‫הכול בסדר.‬
‫עזוב אותי, בבקשה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫- שני פולנים בשנה -‬
‫זה רגע קשה.‬
‫אבל לא נוכל לוותר עכשיו.‬
‫שמעת אותי?‬
‫יעבור חודש…‬
‫הכול יירגע.‬
‫תתחיל להוציא כסף ו…‬
‫כל החלומות הרעים שלנו…‬
‫ייעלמו.‬
‫אתה תראה.‬
‫תקנה פולונז. כן?‬
‫מה?‬
‫או אלפא, כן?‬
‫תמיד רצית אחת.‬
‫אנחנו…‬
‫נאסוף איתה הרבה בחורות.‬
‫כולן יהיו שלנו.‬
‫תמיד רצית רכב איטלקי, מה?‬
‫אתה תקנה משהו.‬
‫לא!‬
‫לעזאזל…‬
‫הרגנו את הילד.‬
‫רוצח.‬
‫אם כבר, הרגנו רוצח.‬
‫את באמת חושבת שהוא הלך לתחנה כדי להעיד‬
‫ואז פתאום התחרט…‬
‫ויצא לצד השני של העיר כדי לתלות את עצמו?‬
‫זה קספר.‬
‫הוא נפטר מהחוליה החלשה.‬
‫- היום ה-13 -‬
‫הוא היה ברטק שלנו.‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫הוא רצה להלשין עלינו.‬
‫וכולנו היינו גמורים.‬ ‫-הוא היה ברטק שלנו!‬
‫מה אתה חושב שיכולתי לעשות?‬
‫אם הוא היה מעיד, הכול היה מתחרבן.‬
‫ואני צריך להוציא אותה מבית היתומים.‬
‫אני צריך להוציא אותה!‬ ‫-אף אחד לא ייתן לך אותה.‬
‫אף אחד.‬
‫זה לא נכון.‬
‫תהיה לי עבודה יציבה.‬
‫תהיה לי הכנסה קבועה ו…‬
‫סוף סוף אוכל לדאוג לה.‬
‫בגלל שאני יכול לדאוג לה, זה פשוט…‬
‫מתי תבין, חתיכת חרא…‬
‫שהיא לא צריכה אותך?‬
‫היא אפילו לא זוכרת את אימא שלכם.‬
‫שתוק.‬
‫אווה צריכה חיים נורמליים.‬
‫אנחנו משפחה!‬
‫תמיד הערצתי אותך.‬
‫אחי.‬
‫ידיים למעלה!‬ ‫-זו הייתה הגנה עצמית.‬
‫ידיים למעלה!‬ ‫-הוא רצה להרוג אותי.‬
‫עצור! תסתובב!‬
‫על הברכיים!‬
‫אמרתי לך לכרוע ברך!‬
‫ידיים! מאחורי הגב!‬
‫אזיקים!‬
‫מארק…‬
‫מארק רצה להרוג אותי.‬
‫גברתי התובעת.‬
‫עבודה יפה.‬
‫שלוש פגיעות, אחת מהן קטלנית.‬
‫הוא לא השאיר הרבה סיכוי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫השתגעת לגמרי?‬ ‫-מה?‬
‫את רוצה לחקור את הציפור?‬
‫אתה בטוח שאתה לא זקוק לעורך דין?‬
‫אין לי מה להסתיר.‬ ‫-יפה.‬
‫ספר לי בבקשה מה קרה.‬
‫מארק גרר את ברטק לכל הסיפור.‬
‫לאיזה סיפור?‬
‫השוד.‬
‫ואתה לא היית קשור לזה, כמובן?‬
‫אתה מזהה את זה?‬
‫כן.‬
‫שאלתי את זה כמה פעמים בשביל החברה שלי.‬ ‫-חברה לשעבר.‬
‫שאלתי את זה כמה פעמים‬ ‫בשביל החברה לשעבר שלי.‬
‫לא ידעתי מאיפה הוא קיבל את זה,‬ ‫אבל התחלתי להבין.‬
‫אניה, הכספרית. היה לה ווקמן כזה.‬
‫מי זו אניה?‬
‫זאת.‬
‫זאת?‬ ‫-למה את מראה לי את זה?‬
‫מארק ניצל אותי.‬
‫גם את ברטק.‬
‫ובגלל זה ברטוש תלה את עצמו.‬
‫תני לנו רגע.‬
‫אולה.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫ככה אתה רוצה לעשות את זה?‬ ‫-לעשות מה?‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה חושב‬
‫שתוכל להרוג שישה אנשים‬ ‫וללכת הביתה סתם ככה?‬
‫אין לי בית יותר.‬
‫תפגין כבוד!‬
‫מסתבר שאתה לא טוב כמו שאתה חושב.‬
‫לפני כמה שנים,‬
‫היינו מטפלים בזה בצורה אחרת‬ ‫והכול היה נגמר כבר.‬
‫אתה מתגעגע לזה, מה?‬
‫אולי.‬
‫אבל יש לי מספיק חומר‬ ‫כדי לכלוא אותך להרבה זמן.‬
‫אין לך כלום. כל עורך דין יוכל לשחרר אותי.‬
‫יש לי עד שראה אתכם שורפים ראיות.‬
‫מי, לעזאזל?‬
‫איזה חייל שיכור?‬
‫כל כך שיכור שאם הייתי כורת לו את הכליות,‬ ‫הוא היה קולט את זה רק אחרי יומיים?‬
‫אז אולי פשוט אהרוג אותך, לעזאזל?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫תביא כלי פריצה!‬
‫תפתח! תפתח את הדלת המחורבנת!‬
‫לא ציפית לזה, מה?‬ ‫-גדץ'!‬
‫שהם ימצאו סוכן זקן,‬ ‫שממילא אין לו מה להפסיד,‬
‫והוא ישמח להיפטר מעוד זבל אחד.‬
‫תפתח, לעזאזל!‬ ‫-קדימה.‬
‫תפתח, לעזאזל!‬ ‫-גם אני יודע שאתה מסוגל לזה.‬
‫אמרתי לך לפתוח, לעזאזל!‬
‫אמרתי לך לפתוח!‬
‫תפתח!‬
‫רציתי לשאול…‬
‫אם אני עצור.‬
‫אם כן, ארצה להתלונן ו…‬
‫אני חושב שאצטרך עורך דין.‬ ‫-למרות הכול.‬
‫אל תעזוב את העיר.‬
‫כיס, אני חושב שאני יודע‬ ‫מאיפה קספר השיג את הנשק.‬
‫תשגיחי עליו.‬
‫קולונל, אני צריך לדבר עם החייל‬ ‫שהיה בתורנות שמירה בליל השלישי בנובמבר.‬
‫אני מבין שאינך מכיר את החוקים כאן,‬ ‫אבל זה בלתי אפשרי.‬
‫טוב, תקשיב.‬
‫אני יודע שאתה רוצה להגן על אנשיך‬ ‫ואני מכבד את זה.‬
‫אבל אם לא תביא לי את הבחור עכשיו,‬
‫אני אעשה כזה בלגן עד שידיחו אותך‬
‫ותוכל להיפרד מהפנסיה המוקדמת שלך.‬
‫היית בתורנות שמירה באותו יום, נכון?‬
‫בלילה.‬
‫לא משנה מה קרה…‬
‫לא יעשו לך כלום.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫אבל אני צריך לדעת מה קרה באותו לילה.‬
‫אני…‬
‫איבדתי את הנשק שלי.‬
‫איזה נשק?‬
‫גלאובריט.‬
‫פי.אם-84.‬
‫וכשהתעוררתי, הוא נעלם.‬
‫נבהלתי, כי אנשים נכנסים לכלא בגלל דבר כזה.‬
‫דיווחת על זה?‬
‫לא, בגלל ש… מצאתי אותו.‬
‫מתי?‬
‫ספר לו, לעזאזל!‬
‫כשאנשים הגיעו להשבעה.‬
‫לפני הצהריים.‬
‫איפה מצאת אותו?‬ ‫-בשיחים ליד המגדל.‬
‫אני לא יודע איך הוא הגיע לשם.‬ ‫בדקתי שם קודם והוא לא היה שם.‬
‫ראיתי אותו רק לפני הצהריים.‬
‫הבחנת בעוד משהו?‬
‫או שפשוט מצאת אותו?‬
‫טוב, היו כמה קליעים חסרים, אבל…‬
‫ידעתי שאם אדווח על זה,‬ ‫אהפוך את החיים שלי לגיהינום.‬
‫יש לי הכול. קדימה, נעוף מפה!‬
‫קספר!‬
‫קספר?‬
‫לעזאזל.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫לא…‬
‫לא!‬
‫תוציא אותו מפה.‬
‫- היום ה-14 -‬
‫תפוס מחסה.‬
‫רובה!‬
‫לרדת לרצפה!‬ ‫-משטרה!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫-מונית -‬
‫מה קורה?‬
‫היי!‬
‫היי! עצור!‬
‫הצבנו מחסומים בכל כבישי היציאה מהאזור.‬
‫אסור לו לברוח.‬
‫הוא רצח שישה אנשים, לעזאזל.‬ ‫תוכלו לירות ללא אזהרה.‬
‫הוא נראה לאחרונה במונית גנובה‬ ‫מסוג אופל רקורד.‬
‫צבע: ירוק זית.‬
‫לוחית רישוי: WUD 7274.‬
‫אני יודע איפה הוא.‬
‫בבקשה.‬
‫עצור.‬ ‫-מי האחראי פה?‬
‫צארק.‬
‫בוקר טוב, מייג'ור.‬
‫היי.‬
‫חכה רגע.‬
‫אני מכיר את הבחור.‬ ‫אין סיבה להיכנס לשם ולרסס ביריות.‬
‫יש שם ילדים.‬
‫בבקשה.‬
‫תעביר את הגזע.‬ ‫-הגזע?‬
‫הנה, רגע.‬
‫זה נכנס לפה.‬
‫והחתיכה הזו לפה.‬
‫כן, זה משתלב עם הגזע.‬ ‫-כאן.‬
‫זהו זה.‬
‫קספר?‬
‫באתי אליך.‬
‫טוב, רק…‬
‫רק נסיים את העץ, בסדר?‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫לא… קספר, תישאר…‬
‫בוא.‬
‫תסיימי בלעדיי, נכון?‬
‫את תסתדרי, את תראי.‬
‫אני אצא בעצמי.‬
‫קספר…‬
‫החתימה החגיגית על המיזוג‬ ‫הביאה לסיומו משא ומתן שארך חודשים.‬
‫ההפרטה והמיזוג בין שני הבנקים‬
‫ייצרו כוח בין-לאומי‬
‫שיוכל להוות כרטיס ביקור למדינה‬ ‫ומקור גאווה לכל הפולנים.‬
‫יהיה זה השחקן הגדול ביותר בזירה המקומית‬
‫שיוכל גם להתחרות בבנקים הגדולים באירופה.‬
‫פולין מתייצבת בחזית הכלכלה.‬
‫זה היום ה-19 במסעו הבודד‬ ‫של מארק קמינסקי אל הקוטב הדרומי.‬
‫חלוץ הקוטב הדרומי מפולין מתקרב‬ ‫לחצי הדרך במסע של כ-1,500 ק"מ.‬
‫על פי דיווחי המארגנים, שלומו טוב‬
‫והמשלחת שלו מתקדמת ללא בעיות…‬
‫מזל טוב.‬ ‫-לא רצית לבוא?‬
‫בלי תג?‬
‫זה אירוע למוזמנים בלבד.‬
‫הם כבר לא צריכים אותי.‬
‫אז איך זה נגמר?‬
‫את קיבלת עיטור על הכתף, ואני?‬
‫אני חזרתי להיות אזרח עם עבר מלוכלך.‬
‫ועם כמה אישומים.‬
‫באמת רק רצית לחזור לעבודה שהייתה לך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫העבודה הזו היא הדבר היחיד שאני טוב בו.‬
‫ככה אתה חושב?‬
‫הייתי בעל מחורבן ודפוק.‬
‫ולא הייתי אבא מוצלח יותר.‬
‫אפילו הצלחתי לאכזב את אימא שלי.‬
‫זו אישה שאפילו אם לא הייתי עושה כלום…‬
‫היא עדיין הייתה מתגאה בי.‬
‫היא גססה במרחק 20 ק"מ ממני…‬
‫בזמן שאני רדפתי‬ ‫אחרי כמה חברים זוטרים בתנועת "סולידריות".‬
‫הקידומים לא עניינו אותי,‬ ‫וגם לא המרצדס שקיבלתי.‬
‫פשוט הייתי טוב במשהו.‬
‫את יודעת מה זה היה?‬
‫ראיתי מבעד להעמדות הפנים.‬
‫יכולתי להריח את הריקבון בכל אחד…‬
‫בגלל שידעתי שכל אחד…‬
‫היה שקרן בדיוק כמוני.‬
‫כשנתנו לי לעבוד על התיק הזה…‬
‫הבטחתי לדווח על מעשיך.‬
‫אני יודע.‬
‫הלו?‬
‫היי.‬