את בסדר?
כן, בסדר גמור.
וליה יגיע בקרוב?
לא. אמרתי לך שהוא נשאר במוסקבה הלילה, זוכרת?
כדי לפגוש את האישה ההיא? האישה שראית אותו איתה?
לא.
צדקת. זה היה טיפשי מצדי.
לא.
איך היא נראתה?
היא אפילו לא הייתה יפה במיוחד, למען האמת. היא גם הייתה מבוגרת ממני.
היא נראתה רוסייה?
מה זאת אומרת?
את חושבת שייתכן שהיא הייתה זרה?
לא. כלומר…
אני לא יודעת. לא שמעתי אותם.
למה את שואלת עליה שאלות רבות כל כך?
אני רק מנסה לעזור לך.
אני מעדיפה לא להמשיך לחשוב על זה.
אולי…
אולי יהיה נבון אם תתרחקי מכאן לכמה ימים.
רק כדי לנקות את הראש.
אז עכשיו את חושבת שהוא מנהל רומן.
פשוט חשבתי על מה שאמרת
וזו האפשרות ההגיונית היחידה.
באמת?
תוכלי לגור בדאצ'ה של ההורים שלך?
הלילה? בלי לדבר איתו בכלל?
הוא בטח ינסה לשכנע אותך שזה רק בראש שלך.
אולי זה נכון.
במקומך…
במקומך הייתי עוזבת בלי לומר מילה.
כך רגשות האשם יכרסמו אותו מבפנים.
אני צריכה להיות לבד קצת, כדי לחשוב.
אל תמתיני, טניה.
זה חשוב מדי ואסור לך להיות שאננה.
שאננה?
את… את יודעת מה זה אומר.
מה? לא נכון.
אני רק מנסה להגן עלייך.
אני לא צריכה שתגני עליי.
אני צריכה לחשוב.
אולי… אולי כדאי שתלכי.
- מה את עושה? - את חייבת להקשיב לי.
הוא לא מי שאת חושבת שהוא.
הוא בגד במדינה שלנו, טניה.
אלוהים…
הוא עובד עם האמריקנים, הוא מעביר להם מידע.
- יצאת מדעתך? - זו האמת.
הלוואי שזה לא היה נכון, אבל בקרוב הוא ייעצר.
ואני מכירה אותך. אני יודעת שאת לא קשורה לפשעים שלו.
אבל אם תהיי כאן…
- וליה הוא גיבור של ברית המועצות. - יעצרו גם אותך.
- הוא קצין בחיל האוויר. לא. - וליה הוא בוגד, הוא כזה כבר שנים.
- לא ייתכן. - אני יודעת שקשה לקלוט את זה,
- אבל אין לנו זמן רב. - זה טירוף.
- אני יכולה לעזור לך. - את?
גם אם משהו ממה שאמרת נכון, מה את יכולה לעשות? את מזכירה.
לא בדיוק.
את עובדת בהנהלה.
אני עובדת בבניין 12.
את הוזה.
אני לא מאמינה לך. אני רוצה שתלכי.
מה את עושה? תפסיקי.
תפסיקי לעשות את זה.
הם האזינו לכם.
לכול.
זה לא קורה.
פשוט תתרחקי ממני. צאי מהבית שלי.
את חייבת לעזוב את עיר הכוכבים.
זה לא הגיוני.
אם הם מאזינים, הם ישמעו. הם ידעו שהזהרת אותי.
הם לא ידעו כי אטפל בהקלטה
לפני שמישהו יספיק להאזין לה.
את האזנת לנו?
לי?
אלוהים…
אלוהים אדירים.
אני…
אני חייבת לדבר עם וליה.
אסור לך ליצור איתו קשר.
את חייבת לעזוב מיד או שיעצרו גם אותך.
אבל איך?
אני אעזור לך.
לא נותנים לאיש לצאת בלי אישור…
אמרתי לך שאעזור לך.
אני יכולה להשיג לך אישור.
פגשי אותי מחר ב-11:00
ליד בניין 33.
את חייבת לבטוח בי.
בסדר?
שלום.
קולונל רסקובה…
- מה את חושבת שאת עושה? - על מה אתה מדבר?
את יודעת על מה אני מדבר. עצרתם אחד מהאנשים החיוניים שלי
ולמה? בגלל איזה עלון שהוא אסף איפשהו לפני שנים?
המזכיר הכללי הטיל איסור על קריאת חומרים של פיודורוב ובצדק.
אין לי זמן לזה. אני צריך אותו.
אתה אמור להודות לי.
הרעיונות בספר הזה נוגדים את רוח המהפכה.
לודמילה, בחייך.
אנחנו חייבים לשחק במשחקים האלה?
- אנחנו מכירים זה את זה טוב מדי בשביל זה. - באמת?
את מענישה אותו כי את רוצה משהו ממני.
אני מספקת לך את האבטחה שהתוכנית הזו זקוקה לה.
בשביל זה אני קיימת, כמו שאמרת.
מה את רוצה?
המתכנן הראשי.
אתה בסדר?
אני מצטער, בוס.
הייתי… לא זהיר.
סיכנתי הכול בכך ששמרתי את הספר הזה.
נכון, אבל העניין טופל.
- איך? - הסכמתי לתנאים מסוימים
שקולונל רסקובה הציבה.
היא הייתה זקוקה לחיפוי מול הממונים עליה.
אז עכשיו התפשרת על היושרה שלך למעני.
החיים מורכבים מפשרות, סרגיי.
עכשיו בוא.
יש לנו עבודה.
לאן אתה הולך?
המתכנן הראשי…
ביקש שאשתתף באימון.
רק הרגע חזרת.
כן.
זה שום דבר. הם רק חוקרים את ההשפעות של בידוד ארוך טווח.
ארוך טווח.
קיבלת משימה נוספת?
לא.
זה אימון בסיביר.
אהיה נעול עם אנשים נוספים.
את אמורה לשמוח.
תיפטרי ממני לתשעה חודשים.
תשעה חודשים ואתה עוזב היום?
- התכוונתי לספר לך, אני פשוט… - רצית לשכב איתי קודם.
לא.
מה שקרה אמש היה…
זה היה נפלא.
אי אפשר לסרב למתכנן הראשי, את יודעת את זה, סטסיה.
זה פשוט…
עבר זמן מה מאז שזכיתי להזדמנות כזו.
את תקבלי משימה נוספת. אני בטוח.
פשוט תהיי סבלנית.
אל תדאג.
כשתשוב מסיביר או המקום שאליו אתה נוסע באמת,
תמצא זונה אחרת.
נשים רבות יזרקו את עצמן לרגליך.
אירינה, תישארי בבקשה. אני אכין לך תה.
אני לא יכולה. אנחנו כבר…
הם ישמעו, הם ידעו שהזהרת אותי.
הם לא ידעו כי אטפל בהקלטה לפני שמישהו יספיק להאזין לה.
האישה הזו. האישה שראית אותו איתה. היא נראתה רוס…
קומרד, אני צריכה לבדוק את אישורי היציאה
של היעד קרסילניקוב מול ההקלטות שלי.
חזרי על השם.
קרסילניקוב.
בסדר גמור.
תני את זה לפקיד הרשומות.
- דירה של מירונוב 11 באוגוסט, 1970 -
כידוע לכולכם,
כל המשימות המאוישות נמצאות במעקב של חטיבת האבטחה
וללא אישור מהמשרד הראשי
לא נוכל להוציא אתכם מעיר הכוכבים ובטח שלא לנוגה.
וזו הסיבה שסיווגנו את השיגור שלנו כמשימה לא מאוישת
של לוויין מזג אוויר שיקיף את כדור הארץ.
ובכל זאת, אתם צריכים להגיע לבייקונור בלי שיבחינו בכם.
איך? האבטחה במקום הזה קפוצה יותר מחור תחת של צפרדע.
אתם תגיעו לשם בתוך זה.
מה הדבר הזה?
הוא נועד להגן על מכשירים מדעיים
מהלחץ הגבוה שבקרקעית האוקיינוס.
וזה מה שהוא יעשה למעננו על פני הקרקע בנוגה.
אבל קודם לכן, הוא יהיה הבית שלכם ביומיים הקרובים.
אתם תיסגרו בו פה, בעיר הכוכבים, ואז תועברו בלי שיבחינו בכם לבייקונור.
אתה מתלוצץ.
קומרד צ'אדה, זו תהיה התקופה הראשונה מבין רבות
שתבלי במקומות סגורים, תהיי בטוחה.
אני מניח שכדאי שנתרגל זה לריחות של זה.
ברגע שהבתיספרה תועמס על מודול השירות במגדל,
תוכלו לעבור אל מודול התוכנה
ומשם למודול ההקפה ומשם, כמובן,
בסופו של דבר למודול הנחיתה לקראת השיגור.
- פשוט. - אחרי הכניסה לסיבוב סביב הכוכב,
תפגשו מודול תדלוק שכבר נמצא בסיבוב סביב כדור הארץ.
ואז תפעילו את שרפת הדלק לכיוון נוגה
ותצאו לדרך לפני שמישהו ישים לב.
ומה אז? בשלב הזה כבר לא יהיה איפה להסתיר אותנו.
אז כבר לא יהיה צורך בתרמיות.
במיוחד כשהם יבינו שהגענו לנוגה
לפני שהאמריקנים הבינו שזה אפשרי בכלל.
כבכיר ביותר בינינו,
מובן שאני אמור לרדת ראשון לפני הקרקע כדי להניף את דגל ברית המועצות.
יש 460 מעלות על פני הקרקע. אתה תישרף מיד.
זה לא יהיה אובדן נורא.
אתם רק תטוסו ליד נוגה ותשתמשו בכוח המשיכה שלו
כדי לכוון את עצמכם בחזרה לכיוון כדור הארץ.
כשתהיו שם תאספו כמה מידע שאפשר,
ואז, כמובן, הבתיספרה תשוחרר
ותישלח לפני הקרקע בנוגה.
ונקווה שהיא תעמוד בלחץ האטמוספרי די זמן
כדי לשדר את הדאטה בחזרה לכדור הארץ.
אתם חייבים להשקיע באימון הגופני.
אף בן אנוש לא בילה זמן רב כל כך באפס כוח משיכה.
ואנחנו מוטרדים מאוד
מאובדן צפיפות עצם והתנוונות שרירים שעלולה לפגום ביכולת התנועה שלכם.
מה התירוץ שלך, קומרד ניקולוב?
כן?
אני צריכה גישה לעותק
של אישור היציאה שקומרד קרסילניקוב קיבל אמש.
רק רגע.
את טועה.
קרסילניקוב לא קיבל אישור באותו יום.
ודאי שכן.
זה לא רשום.
אתה אומר שקולונל רסקובה טעתה כשביקשה שאביא אותו?
- טוב… - אולי כדאי
לחקור את זה באופן מקיף יותר.
כן.
אני…
אני מצטער, אבל אני לא מוצא את האישור.
בסדר גמור.
מה תגידי לה?
אל תדאג.
לא אשתף אותה ברשלנות שלך.
- אני צריך לראות את האישור שלך. - לא. אתה מתלוצץ.
אני צריכה אישור כדי לצאת לקנות לבן שלי נעליים במוסקבה?
תקנות חדשות.
נמאס לי מכל התקנות החדשות. איך אנחנו אמורים לחיות כך?
- אני לא מבינה… - קומרד, האישור שלך
היה בתוקף רק עד השעה 10:00.
- תתרחקי או שאעצור אותך. - לא, תענה על השאלה שלי.
עכשיו 10:40.
אני מתנצל, האוטובוסים התעכבו…
- מתי זה קרה? - ביציאה ממוסקבה.
אני מצטער, עליי לרשום את זה.
אוי, בחייך.
אם תעשה את זה, המון אנשים…
- אני צריך לראות אישור. - יבלו המון שעות
בבדיקת העובדה שלאוטובוס היה נקר בגלגל.
אתה חושב שזה השימוש הטוב ביותר בזמנה של המדינה,
בזמן שלך, בזמן שלי?
אתה יודע מי אני?
טסתי לחלל וחזרתי.
עכשיו אתה מזהה אותי?
אני מתנצל, קומרד.
אני מקבל את ההתנצלות שלך.
- רגע. - לא, לא וידאת
- שאת בגובה הנכון. - פעלתי לפי הנוהל.
המשימה נכשלה. איבדנו את הצוות.
הגיע הזמן, וליוש. איפה היית?
לא עכשיו.
- היית מכוונת… - סלח לי.
בכיוון הלא נכון ברגע השרפה
ופספסת את ההזדמנות לסיבוב סביב נוגה.
אי אפשר להריץ את זה כך.
זמן לשרפת הכנסה.
התנעת מנוע בעוד 15 שניות.
האם בדקת את נתוני שסתום ההתנעה?
האם טענת את רצף השרפה האוטומטי?
השרפה טעונה.
שסתומי התנעה נפתחים
והמנוע מותנע.
המשימה נכשלה שוב.
את בדרך לעומק החלל עכשיו.
- שוב. - אתחלו את התוכנה.
ונשים לב לקצב פעולת משאבת הטורבו.
עכשיו רצף השיגור האוטומטי חייב להתחיל בדיוק…
- בוס? - בנקודה הזו.
- המתכנן הראשי, אפשר לדבר איתך? - סלח לי לרגע.
כן?
אני…
זה בקשר לקומרד צ'אדה.
כן?
אני פשוט מרגיש שהיא…
היא לא מוכנה לקשיי המשימה הזו.
היא תהיה קשה מספיק גם לצוות מיומן היטב.
אני פשוט חושש שהיא תסכן את כולנו.
ותן לי לנחש על מי חשבת כמחליפה.
היא המתאימה ביותר.
אתה יודע שיש לה את כוח הרצון הדרוש, את היכולות, את המיומנויות…
קומרד פוליבנוב…
ואם היא תישאר תקועה כאן, אני חושש ממה שעלול לקרות לה.
אם אתה רוצה אוויר לנשימה בתשעת החודשים הקרובים,
קומרד צ'אדה היא היחידה בעיר הכוכבים כולה
שיודעת לתפעל את המערכת הזו.
אבל למה שלא נחליף את פאבל? אנסטסיה היא הטובה ביותר.
- זה לא העניין. אתה עיוור? - אז למה…
עוקבים אחרי כל תנועה שלה.
המשגיח שלה מבלה איתה יותר משהוא מבלה עם המשפחה שלו.
ואם הם יגלו מה אנחנו עושים כאן, עכשיו, בחדר הזה,
נבלה את שארית חיינו בגולאג!
- סלח לי, אני פשוט… - אני יודע. עכשיו לך, בבקשה.
אני מצטערת על אמש.
לא, אני זו שאמורה להתנצל.
אני מרגישה שאני בתוך חלום.
אך עם זאת, הכול מתחיל להיראות הגיוני סוף כל סוף, כמו…
הנסיעות ברגע האחרון למוסקבה, העובדה שהוא נראה טרוד כל כך.
את מבינה?
ידעתי שמשהו השתנה בו.
פשוט האשמתי את עצמי.
לא, את…
את חזקה יותר משאת יודעת.
קחי את זה.
מה?
- איך… - ברגע שתעברי את השער,
תפסי אוטובוס למוסקבה. יש בפנים כתובת ומפתח.
תיכנסי מהכניסה האחורית.
אני לא חושבת שאני יכולה לעשות את זה לבדי.
לא תצטרכי להיות לבד.
אגיע לשם ברגע שאוכל
ונדבר על דרך להוציא אותך מהארץ.
מהארץ?
אין ברירה אחרת.
משפחות של בוגדים נחשבות אשמות.
- אצליח לצאת מהארץ בכלל? - תני לי לטפל בזה.
מה יקרה לווליה?
כדאי לך לשכוח אותו.
צאי לדרך.
בבקשה.
למה את עושה את זה?
למה את עוזרת לי?
צאי לדרך.
עבודה עם ילדים, לימוד מוזיקה. את בטח אוהבת את זה.
כן. אני אוהבת את זה מאוד.
- לפני שהגעתי לכאן… - תכניסי אותה.
הייתי פסנתרנית חזרות בבלט העירוני של מוסקבה.
- זה מדהים. - כן, זה היה.
ואמרת שאת עובדת בהנהלה.
מה זה אומר?
אירינה. את עובדת בהנהלה?
קולונל רסקובה?
בעצם אני סתם מזכירה.
קשה לי להאמין.
רק אנשים חשובים מצליחים להכניס את הילדים שלהם לבית הספר הזה
או שהם חשובים למישהו חשוב.
זה נשמע נחמד.
להיות חשובה למישהו חשוב.
המזכירה שלנו, שבי בבקשה.
קומרד יגורובה הודיעה לי
שהתקרבת מאוד לאחת מהיעדים שלך.
לא.
האם עליי להתעלם ממשמע אוזניי?
ודאי שלא.
אכן סטיתי מהפרוטוקול כשהתחלתי לבקר בדירת מירונוב, אבל…
זו הפרה מבחילה של הנהלים, קולונל.
הילדה שלה לומדת…
מספיק.
מה מוצא חן בעינייך כל כך בה?
העיניים שלה?
הריח שלה?
המוכנות שלה לעשות מה שמתחשק לה?
לא, קולונל, רק ביצעתי את העבודה שלי.
זו הסיבה שבאתי לכאן.
הדוח שלי מסביר למה הסתננתי לדירת מירונוב
בשבועות האחרונים.
וליה מירונוב?
כן.
הוא החפרפרת.
אני בטוחה.
אני מתנצלת ש…
לא שיתפתי אותך בחשדות שלי מוקדם יותר,
אבל אני יודעת כמה זה חשוב ורציתי להיות בטוחה
שאני צודקת לפני שאציג בפנייך את המידע.
אבל היא הפרה את הנהלים.
כללי שירותי האבטחה אומרים…
קומי.
נראה שאת מתמקדת בגרימת בעיות לעמיתותייך לעבודה
- יותר מאשר ליעדים שלך. - קולונל רסקובה, אני רק…
תתנצלי.
סליחה, קולונל רסקובה.
לא בפניי.
בפניה.
אירינה וסילייבנה…
אני מתנצלת מעומק הלב.
על שנהגתי כמלשנית ילדותית.
על שנהגתי כ…
מלשנית ילדותית.
על שנהגתי כמלשנית ילדותית.
משוחררת.
אירינה וסילייבנה, נראה שהמעטתי בערכך שוב.
בואי נקווה שהעיכוב שלך לא עלה לנו בזמן יקר.
האם ידוע לנו איפה וליה מירונוב נמצא עכשיו?
הוא חזר ממוסקבה הבוקר, אבל לא הגיע לדירה שלו מאז.
אולי הוא חושד שעלינו עליו.
הוא לא היה חוזר לעיר הכוכבים אילו חשד.
במשרד המתכנן הראשי ודאי ידעו…
המתכנן הראשי רק יפריע לנו.
עלינו לטפל בזה בשקט כדי להמעיט בנזק.
זה הכול לעת עתה.
קשרי אותי עם דירקטוריון המבצעים.
וליה.
אני רק עובר על התוכנית עוד פעם אחת.
אל תדאג, עיט שלי, היא מוצקה. הם יהיו בטוחים.
אני מכיר את התחושה לפני שיגור. תמיד…
אי אפשר לישון, אי אפשר לאכול.
עוד מימיו של יורי.
במובנים מסוימים קל יותר להמריא, מה?
כן, אפשר להגיד.
ליקום יש מזל משלו.
סלח לי, המתכנן הראשי.
וליה, אשתך מחפשת אותך במרכז האימונים.
סליחה, מה?
אשתך.
היא כאן?
לא, היא ממתינה בחוץ.
סליחה, אפשר…
- בבקשה. - אחזור מיד.
ודאי.
תודה, ויטאס.
מה קרה?
הם יודעים.
מה?
- הם יודעים. - מי יודע מה?
הם יודעים מה עשית.
- על מה את מדברת? - אל תשקר לי.
- אני לא משקר. - הם עומדים לעצור אותך.
- אתה מבין? - מי… מה?
אתה מבין?
אתה צריך לעזוב את עיר הכוכבים.
רק… רק רגע. מה?
טניה. אני מצטער, ניסיתי הכול.
- אני לא רוצה לשמוע תירוצים. - ניסיתי הכול כדי לעצור את זה.
- אתה חייב לעזוב. - לא אעזוב לשום מקום בלעדייך.
- בסדר? - טוב…
אני יכול להוציא אותנו מכאן. אני יכול להוציא את שנינו מכאן עכשיו.
עם האמריקנים?
יש אישה במוסקבה.
היא אמרה לי שאם משהו ישתבש… אם משהו ישתבש…
אם משהו ישתבש, עליי ללכת ל…
לסמן שני סימנים בבית קפה, על קיר בבית קפה
- ברחוב גורקוגו… - שני סימנים?
ועליי לפגוש אותה בגשר קרימסקי. גשר קרימסקי.
- סימנים בבית קפה? - היא תכניס את שנינו למכונית.
- בסדר? היא… - תקשיב לעצמך!
אתה נשמע מטורף. אני אפילו לא…
- בבקשה. חכי. - לא אלך איתך לשום מקום.
- לא. - אני יכול להוציא את שנינו מכאן.
- לא. לא. מספיק, וליה! - בבקשה, אני לא…
- אני כבר לא בוטחת בך. - אל תצעקי בבקשה.
- אל תצעקי. - אני אפילו לא יודעת מי אתה.
- את כן. - לא.
- טניה. עשיתי את זה למענך. - אתה צריך ללכת.
למעני? פאקינג הרסת לי את החיים, וליה!
חיסלת את החיים שלנו, לעזאזל!
אתה צריך ללכת.
- לא אעזוב בלעדייך. - אתה צריך…
טניה, חכי בבקשה. טניה…
אל תיגע בי!
אם תיגע בי שוב, אצעק.
אין זכר למירונוב כאן.
הארונית של מירונוב?
בסדר.
וליה!
אתה בסדר?
כן, אני רק שואף קצת אוויר צח.
האחרונה בתשעת החודשים הקרובים.
קח את החפיסות שלי. אין לי צורך בהן.
הקטע הקשה ביותר בסיפור הזה יהיה הימים הקרובים.
אהיה נעול בתוך צנצנת שהיא צפופה יותר מווסטוק.
מתי תצא לוונרה?
הייתי אמור להיות שם לפני חמש דקות. כדאי שאצא לדרך.
- נתראה בעוד תשעה חודשים, וליוש. - בסדר, בהצלחה.
פאבל.
פאבל! חכה רגע. רגע.
איפה הוא לעזאזל?
אני…
שמעתי שקורה משהו בעיר הכוכבים.
הגבירו את האבטחה.
- אתה חושב שייתכן שעצרו אותו? - לעזאזל!
- אפשר לעשות את זה עם שני קוסמונאוטים? - לא בלי שני טייסים!
- מכיוון שיש לנו רק… - ההזדמנות הבאה תגיע בעוד שנים רבות.
זו ההזדמנות היחידה שלנו.
אלך לדירה שלו. אנסה למצוא…
אין זמן לזה, סרגיי. אנחנו בפיגור גם כך.
וליה. הנה אתה. עלינו למצוא את פאבל מיד.
- פאבל לא יגיע. - מה?
- הוא נעצר. - אבל איך?
אוספים אנשים בכל העיר.
רסקובה השתגעה.
אז זה נגמר. זה…
אי אפשר לדעת אם הוא סיפר לה על ונרה.
זה לא משנה. המשימה דורשת שלושה קוסמונאוטים ופאבל…
אני אטוס במקומו.
מה זאת אומרת?
אני אטוס.
יש לנו ברירה אחרת?
אני היחיד שיכול לעשות זאת.
תכננתי את תוכנית האימונים. אני יודע מה צריך לעשות.
כנראה טוב מאיתנו.
בטוח שטוב מאיתנו.
אתה בטוח, עיט שלי?
כן.
המתכנן הראשי, אני יודע כמה זה חשוב.
תודה.
בסדר.
בסדר. קדימה.
תלבש חליפת טיסה.
- אני שמח שתהיה איתנו, וליוש. - כן. בואו נזוז.
תמשיכו להעמיס.
הצילו!
תראה לי את רשימת המטען.
בייקונור?
למה זה לא אושר מראש?
זה מופיע ברשימת המטען כבר שבועות.
ציוד לשיגור לוויין חדש.
פתח את הדלת האחורית!
מה יש בתוך זה?
לוויין מזג האוויר החדש של המתכנן הראשי.
אם הוא לא יגיע בזמן לשיגור,
המתכנן הראשי יערוף לנו את הראשים.
מה זה?
אולי במקום לבחון את מזג האוויר,
כדאי שיחפש כאלה.
פתחו את השער!
סטסיה, אם לא אפגוש אותך שוב,
אני רוצה שתדעי שלוותר זה קל.
לחיות זה קשה.
את עזרת לי להבין את זה, נוסף על דברים רבים אחרים.
מעולם לא אהבתי מכתבים.
כשאילצו אותי לכתוב מכתב לראשונה לפני לונה 17, לא היה לי למי לכתוב.
אבל נראה שעכשיו יש.
אני מצטער שאני עוזב.
אני מצטער ששיקרתי לך.
אני מצטער שלא נתתי לנו סיכוי לבדוק מה יכול לקרות.
אבל אולי זה לא משנה.
האמת היא…
שמגיע לך מישהו טוב ממני.
לא משנה מה יקרה במסע הזה, אני מקווה שתוכלי לחזור לנשום.
באהבה, בעלך, סשה.
תרגום: אסף ראביד