Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-22
om den nya dissidentgruppen Zeta.
Utfärdad den 8 november 1963.
Först identifierad vid kulturutbytesavtal mellan Lacy och Zarubin.
Zeta-medlemmar visar sig villiga att motarbeta Sovjets intressen.
Ansökan om anslag bifölls efter att källan Andrej Zaitsev
rekryterat fler missnöjda musiker.
Anhåller om fortsatt stöd då Zaitsev har skapat system
för att smuggla ut förbjudna musikverk av kompositörer
som Denisov, Schnittke, Gubaidulina ur Sovjet
genom att gömma dem i fodret på instrumentfodral.
Föreslår fortsatt övervakning.
Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-26
utfärdad den 15 maj 1964.
Pressen på dissidentaktiviteten verkar börja ha effekt.
Ökade konflikter märks inom gruppen.
Zaitsev och fästmön Tanja Danilova grälar ofta.
Det finns oro för att missämja inom gruppen undergräver operationen,
men föreslår fortsatta medel tills vidare.
Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-32.
Utfärdad den 10 september 1964.
Objektet Danilova har en ny friare.
Löjtnant Valentin Mironov, pilot i Sovjets flygvapen.
I ljuset av Washingtons direktiv att söka nya informanter inom Sovjets militär,
öppnar sig en möjlighet.
Mironov är omedveten om Danilovas illegala dissidentaktivitet.
Anhåller om fortsatt övervakning.
Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-40.
Utfärdad den 24 december 1964.
Relationen mellan Danilova och Mironov fördjupas.
Källor indikerar att Mironov ska värvas för Sovjets rymdprogram.
Fortsatt övervakning är en prioritet.
Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-45.
Utfärdad den 15 januari 1965.
Mironov och Danilova har förlovat sig.
Bröllopet är bestämt till februari, före träningen till kosmonaut.
Danilovas dissidentaktiviteter verkar ha upphört.
Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-51.
Utfärdad den 28 februari 1965.
Källor indikerar att Tanja och Valja Mironov omedelbart flyttar till Star City.
Möjligheterna till övervakning blir mycket begränsade.
Brådskande anhållan om direktkontakt med objektet Mironov.
Ska använda fruns dissidentförflutna för att garantera samarbete.
Fin dag, eller hur?
Ja.
Gratulerar till bröllopet, förresten.
Hur vet ni att jag är gift?
Underrättelsetjänstens fältrapport nummer S/BF-53.
Utfärdad 1 mars 1965.
Ny källa, kosmonaut Valja Mironov.
Kodnamn, "Nikolaj".
Chefskonstruktören.
Ut! Alla går ut.
Då ska vi se.
Vad är det?
Här har vi boven.
Jag behöver en…
Utmärkt hantverk.
Kretsen är densamma som på en signalförstärkare.
Såna finns i gamla argon-processorer.
Det… Ja, titta.
Det är en GT-104-transistor.
Mycket vanliga i sovjetiska sändare.
Är den sovjetisk?
Ja.
Men den här…
…ingår inte i den ursprungliga tekniken.
Den här…
…har tillförts senare.
Det är en mikrosändare.
Därför såg det ut som en störning, fast den bara drog ström.
Så det var inte sabotage.
Det var spionage.
Tack, Sergej.
Du kan gå nu.
Ännu en av mina örnar är död.
- Vad antyder ni? - Jag antyder ingenting.
Jag säger det rakt ut.
Det får inte bli fler dödsfall i mitt projekt på grund av er paranoia.
Det var en sändare.
Att tvinga mig att starta om systemet var en överreaktion.
Jag tog ett beslut baserat på informationen vi hade då.
Våra operationer måste förbli säkra.
Inte "vi". Inte "våra".
Mina kosmonauter gjorde sitt bästa.
Mina system hade fungerat om ni inte hade lagt er i.
Er sida svek oss.
Jag visste inte att vi var på olika sidor.
Jag sköter det tekniska.
Ni sköter säkerheten.
Vad gör ni för nytta om ni inte klarar av det?
Jag vägrar ta skulden för era misslyckanden.
Hälsa det till Moskva.
Ursäkta mig.
Ur…
Hallå?
Kamrat Chadha?
Från Indien?
Hur visste du det?
Ditt namn står på lådorna.
Så, hur trivs du här i Star City?
Det har verkligen börjat bra.
Ingen har talat om vad jag ska jobba med.
Det är normalt. Nu måste vi fortsätta jobba.
Var är resten av min utrustning?
Vet du var jag kan finna chefskonstruktören?
Jag tror att det har skett en förväxling.
Det kan du försöka med.
Han är mycket upptagen.
Lakshmi…
De avlyssnar oss.
Nu är du paranoid.
Det är jag inte.
Jag packade upp och svor över alla flugor här inne,
och när jag återvände från marknaden…
…fann jag den här.
Den fanns inte här förut.
De måste ha mikrofoner i väggarna.
Tror du att de finns i badrummet? Kära nån!
Sovrummet?
Skrattar du?
Vi blev förvarnade om det här.
- Det var väntat. - Nej, Lakshmi.
Att höra om sovjetisk övervakning och uppleva den är olika saker.
Så du är spion?
- Nej. Självklart inte. - Så vad är problemet, Manu?
Jag är den som borde vara upprörd.
Jag trodde att det var min tur.
Min chans att uträtta något.
De gör fantastiska saker, men…
Du skulle se var de har satt mig.
- Varför tog de hit mig? - Ledsen.
Ledsen, älskade.
Ledsen.
Jag fick den.
Förlåt.
Överste Raskova vill träffa dig.
Kamrat överste?
Ja?
Jag har granskat noteringar om eventuell misstänkt aktivitet efter händelsen.
Även om det bara är spekulationer.
Irina Vasiljevna,
vill du tillbringa resten av livet med att dokumentera spekulationer?
Nej.
Jag tänkte väl det.
Hitta nån som tar över dina uppdrag.
Jag vill att du spårar den här apparaten.
Snabbt och diskret.
Ta reda på var den är tillverkad.
Jag vill veta vem som beställde den.
Det kan leda oss till mullvaden.
Ta reda på vad det här är.
Ta den här med dig.
Jag behöver den inte.
Jobbar man på fältet ensam bär man vapen.
Du har väl genomgått träningen?
Ja.
Du kan gå.
Hallå?
Vad gör du hemma?
Träningen avslutades tidigt. Jag tänkte äta nånting.
Nån post? Har nån kommit förbi?
Nej.
Varför skulle nån komma?
Vad är det? Varför beter du dig så här?
"Så här"? Hur då?
Jag är ledsen.
Jag tyckte att vi hade en väldigt fin kväll i Moskva.
Gjorde jag nåt fel?
Berätta.
Nej, jag är bara trött.
Arsenij.
FLER TAL IDAG. TILLBAKA IKVÄLL. A.
Du måste förstå, Mila Aleksandrovna,
att alla uppdrag, med träning och annat, är högst konfidentiella.
Här är…
…brevet han skrev till er.
Jag beklagar sorgen.
Kamrat Mironov tränade honom, och kamrat Polivanov…
…var med honom när han dog.
De är här för din skull nu.
Han dog på det sätt han hade önskat.
Han ville komma tillbaka.
Vad hände?
Jag vill inte ljuga för dig.
Så gör inte det.
Jag gjorde inte nog.
- Det borde ha varit jag. - Sasja.
Sluta. Sluta.
Förlåt.
Hon behöver inte höra det där.
Du dödade honom inte.
Jag var piloten.
Jag skickade in honom dit.
Orsakade du störningen?
Nej.
Där uppe…
…är ingen ansvarig för nåt annat
än sin egen överlevnad.
Jag minns det så väl.
Ögonblicket jag hade strävat mot hela mitt liv.
Jag utvaldes att tjäna mitt hemland på det enda sätt jag kunde.
Som kosmonaut.
Som kvinna.
Som sovjetmedborgare.
Jag förstod att erövringen av kosmos inte är min uppgift.
Utan vår gemensamma uppgift.
Tack, kamrat Belikova, för din tjänstgöring för nationen.
Och tack till Kommittén för Leningrads sovjetkvinnor
för värdskapet för denna fina tillställning.
Generalsekreteraren är stolt över ert arbete.
Vad var ditt ansvar ombord på Luna 17?
Chefskonstruktören lät mig analysera drivmedelsåtgången för månlandaren.
Märkte du nånsin nåt misstänkt i laboratoriet?
Jag är för upptagen med kretsarna för att lägga märke till nåt annat.
Du godkände styrraketerna, eller hur?
I topptrim. Inga fel.
Såg du nån fiffla med tågvagnarna till Bajkonur?
Absolut inte.
Vi rullade vid niotiden.
Det fanns ingen på området.
Vem mer kan ha haft tillgång till landningsmodulen före uppskjutning?
Ingen…
…utom uppskjutningstekniker och besättning.
Möjligen instruktörerna.
Tack för ditt samarbete.
Du kan gå.
Ja, jag gör stora framsteg, kamrat direktör.
Ni borde komma till högkvarteret i Moskva
och uppdatera oss personligen om hur intrånget kunde ske.
Alltså, min utredning går framåt.
Jag har den under kontroll.
Det tror jag säkert, men kom ändå.
Tack, kamrat.
Jag kommer imorgon.
Jag har gjort fem ansökningar
om att Belikova ska framträda i fabriken nästa månad, men ingenting.
Nåja, ihärdighet är en dygd, kamrat.
Det är för att hon ska tillbaka till månen, va?
Åh, nej då.
Staten kan inte ta risken. Hon är för värdefull.
Ja, men värdefull för er också, va?
Försiktigt nu.
När är nästa framträdande?
Om en timme.
Här.
Nej.
Du var med Gagarin, eller hur?
När visste han?
Visste vad?
Att han aldrig skulle få gå upp igen.
Strax efter sin världsturné.
Ge mig den där.
Välkommen tillbaka.
Hur var träningsuppdraget?
- Får jag komma in? - Det är ostädat.
Vem sover i sovrummet?
Det gör hon.
Och vem lagar mat?
Kom du hit för att prata om det?
Nej.
Jag såg honom med en kvinna.
Vem då?
Valja.
Hans mor?
Jag menar allvar.
Förlåt. Tror du att Valja har en affär?
Jag vet inte vad jag ska tro.
Jag vet bara att jag såg honom med en kvinna vid konsertsalen.
Jag kan inte förklara det.
Det kändes intimt, som om de kände varandra väl.
Han har ingen affär, Tanja.
Jag önskar att han hade en.
Det vore nyttigt.
Dra åt helvete.
Är du svartsjuk?
Nej. Jag…
Jag vet inte.
Vad är det här för ställe?
Ge mig hylsnyckeln, tack.
Ursäkta oväsendet.
Jag sover inte mycket.
Har ni också blivit förvisad till källaren?
Nåt ditåt.
När de sa att jag skulle få komma till Star City
väntade jag mig att vara i framkant för rymdforskning, men istället…
…är jag här.
Knuffad åt sidan, va?
Underskatta inte dig själv, kamrat.
Ditt arbete med självbärande alstring av andningsbar luft
är rymdresornas framtid.
Känner ni mitt arbete?
Självklart.
Det är den sista pusselbiten som krävs för att verkligen erövra kosmos.
Vet ni, om de hade använt mitt BIOS-system för att alstra syre
istället för de ineffektiva LiOH- och syrgastankarna på Luna 17,
hade man sparat 77 kilo.
Ingen kritik mot den som skapade dem.
Jag tar inte illa upp.
Det är ni.
Ni är chefskonstruktören?
Ursäkta listen.
Jag tog dig inte hit för att ta oss till månen, kamrat Chadha.
Vi har redan varit på månen.
- Ska ni till Venus? - Nej.
Vi tillsammans ska till Venus.
Min laboratorieutrustning.
Och du ska hjälpa oss att komma dit.
- Hej. - Kan jag hjälpa er?
Jag söker huvudkontoret.
Jaha. Ni går in där.
Vad vill ni?
Känner ni igen den här?
Självklart.
Det är en av våra sändare.
Vet ni vem som kan ha fått den från er?
Svårt att säga. Vi tillverkar ett antal varje dag.
Det måste vara svårt att uppehålla den takten.
Regelverk är säkert i vägen.
Jag la märke till ett antal regelavvikelser på vägen in.
Såna avvikelser kan få svåra konsekvenser.
- Vi försöker uppfylla kvoten. - Jag försöker göra mitt jobb.
Ta en titt till.
Det här är vår standardsändare.
Ser ni här?
Den har modifierats…
- …med den här. - Ja, jag ville fråga om det.
Den måste ha satts dit senare av den som köpte den.
Den är absolut inte sovjetisk.
Hur vet ni det?
Det är en ovanlig legering.
Inget vi använder. Låt mig testa den.
Se på mätaren.
När jag vidrör sonderna, se hur mycket den…
Var fick ni tag i den?
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Den finns inte att få tag i här i Sovjetunionen.
Den måste ha smugglats in.
Den har fyra gånger högre ledningsförmåga än koppar.
I vilket syfte har nån lagt till den?
Med den här kan man lagra otroligt mycket värme.
Alltså kan den här lilla sändaren låta massor av energi flöda genom sig
utan att sluta fungera.
Den klarar en krafttillförsel många gånger högre än vår standardstorlek.
Vad var sändarens kraftkälla?
Jag vill se köplistorna.
Kom in.
Ludmilla Efimovna.
Kostja.
Jag önskar att omständigheterna var bättre.
Tack.
Jag har upptäckt intrånget och lokaliserat apparaten i farkosten.
Sökandet efter den som planterade den där går framåt.
Det här är Radimir Sergejevich Petrovskij.
Er nya högra hand?
Den nya vicechefen för Andra huvuddirektoratet.
Vicechefen.
Min mor var sekreterare hos er.
Raja Famova.
Minns ni henne?
Tråkigt att hon måste sluta så tidigt.
Hon hade ju familj.
Ursäkta, är vi här för att prata om er mor eller om Luna 17?
Vi behöver en fullständig rapport
om hur amerikanerna lyckades med denna häpnadsväckande infiltration.
Det är mycket oroande.
Jag ska lösa gåtan,
men slösa inte bort min tid på rapporter.
Det är bara pappersarbete som ingen kommer att läsa.
Den kommer att läsas, var så säker.
Ludmilla,
alla uppskattar din tjänstgöring under flera årtionden.
Men det är så här det sköts nu.
En framstående kosmonaut avrättades på er order.
- Jana… - Akhmatova.
Ja. Hon erkände att hon jobbade åt amerikanerna.
Nu verkar det som om hon inte arbetade ensam.
Det är en större operation än vi först misstänkte.
Radimir erbjuder gärna Andra chefsdirektoratets hjälp.
Han är särskilt intresserad av rymdprogrammet.
Jag studerade elteknik vid universitetet
innan jag kom till säkerhetstjänsten.
Så trevligt, men jag behöver ingen hjälp.
Ni måste också dokumentera vad som ledde till kosmonaut Arsenij Vetrovs död,
om det var ett tekniskt fel eller en säkerhetsbrist.
Därefter kan vi besluta hur vi…
…går vidare.
Borde jag oroa mig?
Självklart inte.
Ni är en Sovjetunionens hjälte, kamrat Raskova.
Det låter som en gravskrift.
Nej.
Det är ett vittnesbörd om er tjänst.
Jag kommer att lösa problemet.
Det försäkrar jag er.
Bra.
Se till att ni gör det.
Följ med mig.
Nåt nytt om förberedelserna för veckans obemannade sond?
Nästan alla moduler har transporterats
och N-1 flyttas till en uppskjutningsplatta i Bajkonur i detta nu.
Chefskonstruktören, allt går enligt planerna.
Och nu när kamrat Chadha är här,
fungerar hennes livsuppehållande system överraskande väl,
- och vi blir klara i tid. - Bra.
Fast med allt som pågår, undrar jag om…
…det vore klokt att senarelägga uppskjutningen till…
Det måste ske nu, Sergej.
Annars blir det aldrig av.
Jaha, då bör vi prata mer om vilka som ska ingå i uppdraget.
Jag har det ordnat.
Sa chefen varför vi är här?
Behöver du nåt?
Nej.
Gör du?
Sitt ner, tack.
Bra.
Jag har en farkost som ska lyfta om tre dagar,
och den behöver en besättning.
På grund av uppdragets konfidentiella natur
måste det bli kort varsel.
Ni känner mig, chefen, jag är alltid redo.
Men överste Raskova vingklippte mig och Sasja efter Luna 17.
Vilket gör er perfekta för ett uppdrag som ingen får veta nåt om.
- Vart ska vi? - Det säger jag först när ni säger ja.
Ni får inte säga nåt, inte ens till era fruar.
Ni blir borta i nio månader.
Ni har till imorgon på er att fundera.
Behöver inte fundera.
- Jag är med. - Bra.
Kommer de att använda mina livsuppehållande system?
Ska jag lära upp dem?
Vi hinner inte träna dem på nåt så komplicerat.
Vi kunde inte ens få chlorella
att metabolisera nog med koldioxid förrän du kom.
Nej.
Du måste följa med dem.
Men jag är ingen kosmonaut.
Nu är du det.
Vänta, hon?
Ni måste skämta.
Särskilt hon.
Ursäkta, chefen.
Jag vet att du har det svårt,
men enda vägen framåt är att kämpa på.
Ni vet mycket väl att jag aldrig borde flyga igen.
Om du inte gör det nu, blir det nog aldrig mer.
Det kanske är lika bra.
Jag slutar.
Det underlättar allt.
Tror du att jag tog dig från flygvapnet för att underlätta?
Jag tog dig hit fast de varnade mig
för att du var okontrollerbar och impulsiv.
Den här expeditionen är en stor improvisation.
Jag behöver en bra pilot med impulser som inte ska kontrolleras.
Nej. Jag kan inte ta…
…fler liv i mina händer.
Förstår du inte?
Arsenij Vetrov skulle aldrig förlåta om du tar hans minne som en ursäkt.
Han har inga fler expeditioner. Du är skyldig honom att fortsätta.
Du är skyldig dig själv det.
Kollektiva bedrifter är det sovjetiska idealet.
Varsågod.
Har ni några frågor för mig?
Men inget om geometri, tack.
Jag var aldrig bra på det.
Jag vann ingen guldmedalj i matematik.
Bara silver.
Men ändå
kämpade jag på så gott jag kunde och…
…det är det hela, faktiskt.
Det är hemligheten.
Att aldrig ge upp, så…
Tror du att vi får komma upp i rymden?
Förr ni än jag.
Tacka kamrat Belikova för hennes tid.
Hon är mycket upptagen.
Okej. Tack, flickor.
Jag är jättehungrig.
- Finns det nånting att… - Jag… Snälla, tillåt mig…
Matematikavdelningen bjuder.
- Det behövs inte. - Ge mig ett ögonblick bara.
Han gillar dig.
Han vet ingenting om mig.
Det har aldrig hindrat nån.
Vi kan ju inte låta er äta kafeteriamat, kamrat Belikova, så…
Smaklig måltid. Fysikfakulteten bjuder.
Sluta titta på mig så där.
Jag är bara så glad att ni är här, kamrat.
Era bedrifter…
…är en inspiration för oss alla.
Verkligen.
Men jag lovar att jag bara är en hungrig bondflicka
som följde order hela vägen till månen.
Alltså, ni är mycket mer än så.
Ni är…
Ni är ett löfte om nånting bättre.
Jag undrar det, jag.
Ärligt talat skulle jag helst vilja
åka nånstans där ingen vet vem jag är.
Jag skulle äta färska tomater och…
…blicka upp mot stjärnbilderna, som jag gjorde
när ingen trodde att jag kunde annat än mjölka en ko.
Och jag kan verkligen mjölka.
Min datja ligger 20 minuters väg härifrån.
Där kan man se fler stjärnor än nån sett förr.
Frånsett er alltså.
Det kan även finnas en ko där.
Det vore en ära.
Är du säker på det där med kon?
Det kan vara en get.
Jag förstår.
Det finns väl bara ett sätt att ta reda på det?
Ja? Då gör vi det.
- Ja. - Jag gillar getter också.
- Kom så åker vi. - Då åker vi!
Hallå?
Stanna!
Ja!
- Okej! Då kör vi. - En till!
En till.
Okej.
- Ja. - Härligt, härligt!
Tre, två, ett.
Kära nån!
Ja.
Hur långt for den?
Minst trettio meter.
Vem är det där?
Det är min man.
Välkommen!
Tack för att ni ringde.
Kom!
Hej!
- Kom. - Du får skjuta upp denna.
- Hej! - Välkommen.
Sasja.
- Kom. Vattnet är jätteskönt. - Sätt dig i bilen. Vi ska hem.
Nej! Hoppa i vattnet.
Sätt dig i bilen.
- Sasja! - Vi skjuter upp till din ära.
- Just det! - Min ära!
Då kör vi!
Sätt dig i bilen.
Vilken glädjedödare du är.
Verkligen.
Ja!
- Tjoho! - Ja!
Nej.
Inte där. Du stinker.
- Jag behöver duscha. - Jag ska duscha först.
Jag var nyss i en sjö.
Jaha, vems fel var det?
Vad menar du?
Jag talar klarspråk.
Jag har suttit i en bil hela natten som plikttrogen make
medan du drar ner halva fysikfakulteten i nån jävla sjö.
Du! Våga inte.
Om jag inte får flyga igen, kan jag väl få försöka roa mig?
Sen när har du nåt emot att roa dig?
Eller gäller det bara andra? Jag duschar först.
Du duschar inte först. Hallå!
Stackars älskade Anastasia, världens mest berömda kvinna
- som alla andäktigt lyssnar på. - Varje ord ges mig
- av nån annan! - Som passas upp.
Vad ska hon göra om hon inte får flyga igen?
- Åh, nej, nej! - Ska du säga!
Det enda du gör är att…
Kamrat Nikulov.
Ja?
Känner ni igen den här?
Den gemensamma uppgiftens filosofi.
Hittades vid en rutinmässig genomsökning av er bostad.
Sån underjordisk litteratur är förbjuden.
Ja, jag är medveten om det, men…
…hälften av teknikerna här har läst Fjodorov.
Vill du namnge dem?
För bort honom.
Snälla ni. Det här är ett missförstånd.
- Hej. - Förlåt. Jag blev försenad på jobbet.
Jösses, nej, var inte dum nu.
Kom in.
Zoja och jag har haft en lång fin övning och ätit en god middag, vill jag lova.
- Hon är där inne. - Det tvivlar jag inte på.
Tack för att du tog hand om henne.
Nej.
Nej, Irinochka, stanna. Låt mig laga lite te åt dig.
Tack, men vi har redan besvärat dig så länge.
Stanna, snälla.
Svart te vore gott.
Ge mig din kappa.
- Tack. - Jadå.
Är din man inte hemma?
Nej.
Valja är i Moskva.
Nån träning.
Säger han i alla fall.
Var skulle han annars vara?
Jag har ställt mig samma fråga.
Jag såg honom med nån.
En kvinna.
När vi hörde filharmonikerna.
Han skulle gå på toan, sa han,
men jag såg honom viska med henne istället.
Nej.
Valja skulle aldrig vara otrogen.
Han avgudar dig.
Du har aldrig mött honom.
Tja, nej.
Men av ditt sätt att tala om honom…
…är jag säker på att han är trogen.
Förr kanske.
Men vi har kommit från varandra på sistone.
Särskilt sen Paris.
Har du nånsin varit otrogen mot honom?
Nej. Aldrig.
Går det bra att låna toan?
Självklart.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson