Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-22
за новата дисидентска група "Зета", изготвен на 8 ноември 1963 г.
За първи път установени по време на културния обмен Лейси-Зарубин,
членовете на "Зета" са склонни да работят срещу съветските интереси.
Одобрено искане за финансиране, след като активът Андрей Зайцев
вербува други недоволни музиканти.
Подкрепата за групата да продължи - Зайцев е разработил система
за изнасяне на забранени творби
от композитори като Денисов, Шнитке, Губайдулина от СССР
чрез укриването им в калъфите на инструментите.
Да продължим наблюдението.
Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-26.
Изготвен на 15 май 1964 г.
Рисковете на дисидентството си казват думата.
Възникна сериозен конфликт в групата.
Зайцев и любимата му Таня Данилова често спорят.
Има опасения, че разногласията ще подкопаят мисията,
но предлагам финансирането да продължи.
Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-32.
Изготвен на 10 септември 1964 г.
Нов ухажор на обект Данилова.
Лейтенант Валентин Миронов, пилот от съветските военновъздушни сили.
Предвид директивата на Вашингтон за търсене на активи в съветската армия,
възниква такава възможност.
Миронов не знае за нелегалната дисидентска дейност на Данилова.
Да продължим наблюдението.
Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-40.
Изготвен на 24 декември 1964 г.
Отношенията между двамата напредват.
Миронов е включен в съветската космическа програма.
Наблюдението да е приоритет.
Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-45.
Изготвен на 15 януари 1965 г.
Миронов и Данилова се сгодиха.
Сватбата е през февруари, преди обучението за космонавти.
Данилова е прекратила дисидентската си дейност.
Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-51.
Изготвен на 28 февруари 1965 г.
Таня и Валя Миронови се местят в Звездното градче.
Възможностите за следене ще бъдат ограничени.
Спешна молба за директен контакт с обект Миронов.
Ще го притисна да съдейства с миналото на жена му.
- Прекрасен ден, нали? - Да.
- Честито за сватбата. - Откъде знаете, че се ожених?
Разузнавателен доклад с референтен номер С/БФ-53.
Изготвен на 1 март 1965 г.
Нов актив - космонавтът Валя Миронов.
Кодово име "Николай".
Другарю конструктор.
Всички вън!
Ето го.
- Какво е това? - Виновникът.
Трябва ми…
Отлична изработка.
Схемата е като при усилвател на сигнали.
Същата като в стар аргонов процесор. Да, вижте.
Това е транзистор ГТ-104, често срещан в съветските предаватели.
Съветски ли е?
Да.
Но това не е част от оригиналната технология.
Било е добавено по-късно.
Микропредавател.
Мислехме, че са радиосмущения, а всъщност е черпил енергия.
Значи не е било саботаж.
А шпионаж.
Благодаря, Сергей.
Свободен сте.
Още едно от моите орлета загина.
- Какво намеквате? - Не намеквам, а ви заявявам открито,
че няма да допусна още хора да загинат заради вашата параноя.
Не беше нужно да рестартирам системата заради един предавател.
Взех решение въз основа на информацията, с която разполагахме.
- Дейността ни трябва да остане секретна. - Нашата, не вашата.
Космонавтите ми извършиха подвиг.
Без вашата намеса системите щяха да функционират.
- Не си свършихте работата. - Не знаех, че сме на различни страни.
Аз се занимавам с инженерните въпроси, а вие - със сигурността.
Защо сте ми, ако не можете да ни опазите?
Не поемам отговорност за провалите ви. Кажете го на Москва.
Извинете ме.
Извинете!
Ехо?
- Другарката Чадха от Индия? - Как се досетихте?
Пише го на кашоните.
Свикнахте ли вече в Звездното градче?
Чудесно начало. Никой не ми е казал върху какво ще работя.
Нормално е. А сега имаме работа.
Къде ми е оборудването?
Къде да намеря конструктора? Струва ми се, че са объркали нещо.
Няма да ви приеме, много е зает.
Лакшми. Подслушват ни.
- Не ставай параноик. - Не ставам.
Разопаковах багажа и крещях, че тук е пълно с проклети мухи,
а щом се върнах от пазара…
Намерих това. Преди го нямаше.
Казвам ти, сложили са микрофони в стените.
Дали има и в банята? Олеле!
В спалнята?
Защо се смееш?
- Предупредиха ни, знаехме какво ще е. - Не, Лакшми.
Да си чувал за съветското следене, не е като да го преживееш.
Да не си шпионин?
- Не. - Тогава какъв е проблемът, Ману?
Би следвало аз да съм разстроена.
Реших, че най-сетне ми се удава шанс да постигна нещо значимо.
Те правят невероятни неща, но ако видиш къде ме сложиха…
- Защо ме доведоха тук? - Съжалявам, любов моя.
Извинявай.
Пипнах я!
Извинявай.
Полковник Раскова ви вика.
- Полковник? - Да?
Преглеждам сигнали за подозрителна дейност след случилото се.
Дори да е само дребна догадка.
Ирина Василиевна,
да не искате да описвате дребни догадки до края на живота си?
- Не. - И аз така си помислих.
Намерете кой да поеме задачите ви. Трябва да проследим това устройство.
Бързо и без много шум. Открийте къде е произведено.
Ако научим кой го е поръчал, ще стигнем до "къртицата".
Разберете какво е.
Вземете това.
- Не ми трябва. - На терен трябва да имате оръжие.
- Обучиха ви да стреляте, нали? - Да.
Свободна сте.
Ехо?
Защо се прибираш?
Тренировката приключи рано. Реших да хапна нещо.
Има ли поща? Някой да е идвал?
Не.
- Защо да идва? - Какво има? Защо се държиш така?
Как се държа?
Съжалявам.
Изкарахме си добре в Москва, нали?
Сгафил ли съм нещо?
Кажи ми.
Не, просто съм уморена.
Арсений.
Арсений!
ДНЕС - ПАК РЕЧИ. ВРЪЩАМ СЕ ДОВЕЧЕРА. A.
Мила Александровна,
всички мисии, дори и тренировъчните, са строго секретни.
Ето писмото, което ви е написал.
Моите съболезнования.
Другарят Миронов го обучаваше, а другарят Поливанов
беше с него, когато загина.
Тук са за подкрепа.
Отиде си така, както би искал.
Той искаше да се върне.
Какво стана?
- Не искам да ви лъжа. - Тогава недейте.
Не направих достатъчно.
- Аз трябваше да умра. - Саша, престани.
Съжалявам.
Не се самобичувай. Не си го убил ти.
Аз бях пилотът. Аз го пратих в онова отделение.
Ти ли причини смущенията?
- Не. - Ето на.
Там горе…
никой не е отговорен за нищо
освен за оцеляването си.
Помня го добре.
Моментът, за който се готвих цял живот.
Бях избрана да служа на родината си чрез единственото, което умеех.
Като космонавт.
Като жена.
Като съветска гражданка.
Разбрах, че задачата да се покори Космосът не е само моя.
Тя винаги е била обща.
Другарко Беликова, благодаря ви за вярната служба на родината.
Благодаря и на Комитета на съветските жени в Ленинград за това прекрасно събитие.
Генералният секретар се гордее с вашата работа.
Какви бяха отговорностите ви в "Луна 17"?
Възложиха ми да анализирам горивния обем на лунния модул.
Нещо съмнително в лабораторията?
Твърде зает съм, гледам само веригите, които прекъсвам.
- Писали сте, че двигателите са изправни. - Бяха в отлична форма, никакви проблеми.
Да сте видели някой да влиза във вагоните на влака до Байконур?
Категорично не. Потеглихме в 21 ч. Там нямаше никого.
Кой друг може да е имал достъп до спускаемия модул преди старта?
Никой.
Освен инженерите и екипажа.
И инструкторите.
Благодаря ви за съдействието. Свободен сте.
Да, напредвам бързо, другарю директор.
Елате в централата в Москва
да ни информирате лично как е осъществен този пробив.
Да, но разследването ми напредва. Нещата са под контрол.
Сигурен съм, но все пак елате.
Благодаря, другарю директор. Ще дойда утре.
Подадох седем молби
Беликова да ни гостува във фабриката идния месец, но без резултат.
Упоритостта е добродетел, другарю.
Тя пак ще лети до Луната, нали?
О, не. Държавата няма да рискува, твърде ценна е.
Искате да кажете, твърде ценна за вас?
Внимавайте.
Колко остава до следващата реч?
Един час.
Вземете.
Не.
Вие бяхте с Гагарин, нали?
Той кога разбра?
Какво да разбере?
Че повече няма да лети.
Малко след световния тур.
Дайте ми я.
Добре дошъл.
Как мина мисията?
- Може ли? - Не съм чистил.
А кой спи в спалнята?
- Тя. - А кой готви?
- За това ли дойде да говорим? - Не.
Видях го с жена.
Кого?
Валя.
С майка му ли?
Говоря сериозно.
- Смяташ, че Валя има любовница? - Не знам какво смятам.
Но го видях с някаква жена в концертната зала.
Не знам как да го обясня.
Държаха се интимно, сякаш се познаваха.
Той няма любовница, Таня.
Иска ми се да имаше. Щеше да му се отрази добре.
Майната ти.
- Ревнуваш ли? - Не.
Не знам.
- Какво е това място? - Подайте ми гаечния ключ.
Простете за шума.
Почти не спя.
И вас ли ви пратиха в трета глуха?
Нещо такова.
Като ме пратиха в Звездното градче,
мислех, че ще развивам космонавтиката, а вместо това съм…
- Тук. - Избутана в ъгъла?
Не се подценявайте, другарко.
Работата ви върху самоподдържащото се производство на въздух за дишане
е бъдещето на тези полети.
- Познавате моята работа? - Разбира се.
Тя е последната част, нужна за истинското покоряване на Космоса.
Ако бяха взели моята система за получаване на кислород
вместо неефективните резервоари за LiOH и O2 на "Луна 17",
тя щеше да спести 77 килограма от теглото.
Без да се обижда проектантът им.
Не се обиждам.
Значи сте вие.
- Вие ли сте главният конструктор? - Извинявам се за заблудата.
Не ви повиках тук, за да ни заведете на Луната.
Вече бяхме там.
- Ще летите до Венера? - Не.
Заедно ще летим до Венера.
Оборудването ми.
Ще ни помогнете да стигнем.
- Какво обичате? - Търся централния офис.
Да, влезте оттам.
Какво искате?
Това познато ли ви е?
Разбира се. Един от нашите предаватели.
Кой може да го е придобил от вас?
Знам ли, произвеждаме по няколко на ден.
Трудно се поддържа такова темпо. Разпоредбите вероятно ви пречат.
Забелязах множество нарушения, докато влизах.
Последиците може да са сериозни.
- Изпълняваме квоти. - А аз просто си върша работата.
Огледайте го пак.
Стандартният ни предавател.
Виждате ли тук?
Бил е модифициран.
- С това. - Щях да питам за него.
Добавено е по-късно от купувача. Със сигурност не е съветско.
Как разбрахте?
Това е необичайна сплав, не я използваме. Ще я тествам.
Погледнете уреда. Щом го докосна, вижте колко може да…
Откъде го взехте? Не съм виждал подобно нещо.
Не се предлага никъде в Съветския съюз. Трябва да е внесено контрабандно.
Четири пъти по-голяма топлопроводимост от медта.
С каква цел е било добавено?
С него се получава страхотен топлообменник.
През този малък предавател може да премине много енергия
и да продължи да функционира.
Може да има захранване няколко пъти по-мощно от стандартното.
Какъв е бил източникът на захранване?
Дайте документацията за продажбите.
Влез.
- Людмилла Ефимовна. - Костя.
Щеше ми се да се видим по хубав повод.
Благодаря.
Овладях пробива в сигурността и открих устройството на кораба.
Търсенето на онзи, който го е поставил, напредва.
Това е Радимир Сергеевич Петровски.
Вашият нов лейтенант?
Новият пръв заместник на Второ главно управление.
Другарю първи заместник.
Майка ми работеше във вашия арест. Рая Фамова.
- Помните ли я? - Жалко че се пенсионира толкова рано.
Тя отгледа семейство.
Извинете, за майка ви ли ще говорим, или за "Луна 17"?
Искаме пълен доклад
как американците са осъществили такова обезпокоително проникване.
Ще разбера как е станало, но не ми губете времето с доклади.
Много бумащина, която никой няма да прочете.
О, ще бъде прочетена.
Всички оценяват вашата дългогодишна служба.
Но вече действаме така.
Под ваш надзор е бил екзекутиран старши космонавт.
- Яна… - Ахматова.
Да, тя призна, че е била вербувана от американците.
Вече е ясно, че не е работила сама.
Операцията е по-мащабна, отколкото смятахме.
Радимир ще помага на Второ главно управление.
Той проявява жив интерес към космическата програма.
Учил съм електронно инженерство, преди да постъпя в службата за сигурност.
Чудесно, но ще се справя и сама.
Ще трябва и да документирате какво причини смъртта на космонавта Арсений Ветров -
техническа повреда или пробивът в сигурността.
И тогава ще решим как да продължим.
Да се притеснявам ли?
Не, разбира се, другарко Раскова. Вие сте герой на Съветския съюз.
- Звучи като некролог. - Не, свидетелство за вярната ви служба.
Ще овладея ситуацията, уверявам ви.
Добре, погрижете се.
Ела с мен.
Какво ново в подготовката за безпилотната сонда?
Почти всички модули са транспортирани.
Н-1 в момента пътува към площадка на Байконур.
Другарю конструктор, всичко върви по план.
Другарката Чадха е вече тук,
животоподдържащите й системи функционират отлично
- и ще бъдем готови за старт. - Чудесно.
Макар че след всичко, което се случи, се питам дали
не би било по-разумно да отложим старта за…
Трябва да е сега, Сергей, иначе няма да стане.
Тогава да обсъдим кой ще участва в мисията.
Заел съм се.
Каза ли ти защо сме тук?
Трябва ли ви нещо?
Не, а на вас?
Седнете, моля.
Така.
Имам апарат, който ще изстреляме след три дни
и се нуждае от екипаж.
Мисията е строго поверителна, нямаше как да ви предупредя по-рано.
Познавате ме, готов съм на всичко.
Но полковник Раскова приземи мен и Саша след "Луна 17".
Значи сте идеални за мисия, за която никой да не знае.
- Докъде? - Първо трябва да се съгласите.
Не бива да казвате дори на жените си.
Ще отсъствате девет месеца.
- Давам ви една нощ да помислите. - Не е нужно.
- Ще участвам. - Добре.
С моите животоподдържащи системи? Аз ли ще ги обучавам?
Няма време да ги обучим за нещо толкова сложно.
Не успяхме да накараме хлорелата да преработи достатъчно CO2.
Не, ще трябва да летите с тях.
- Но аз не съм космонавт. - Сега вече сте.
И тя ли ще лети?
- Сигурно се шегувате. - Най-вече тя.
Съжалявам, шефе.
Тежко ти е, но за да го превъзмогнеш, трябва да продължиш.
Знаете, че повече не бива да летя.
- Не тръгнеш ли сега, няма да се осмелиш. - Може би така и трябва.
Подавам оставка. Така ще е по-лесно.
Мислиш, че те взех от ВВС, за да ти е по-лесно ли?
Доведох те, макар да ме предупредиха, че си неконтролируем и импулсивен.
За тази мисия няма карта.
Трябва ми добър пилот с импулси, които не бива да се контролират.
Не искам още жертви
да ми тежат на съвестта, не разбирате ли?
Арсений Ветров никога не би ти простил, че се оправдаваш с паметта му.
Заради последния му полет си длъжен да продължиш.
И заради себе си.
Съветският идеал е успехът на колектива.
Заповядай.
Имате ли въпроси?
Само да не са за геометрия, не ми се удава.
Не съм печелила златен медал по математика, а сребърен.
Но въпреки това се стараех колкото можех.
Това всъщност е тайната.
Просто никога да не се отказваш.
Дали и ние ще летим в Космоса?
Вие - да, аз - не.
Благодарете на др. Беликова,
- тя е много заета. - Благодарим.
Свободни сте.
- Умирам от глад. Дали има нещо за… - Оставете на мен. От математиците.
- Няма нужда. - Само минутка.
Харесва ви.
- Той не знае нищо за мен. - Кога това е било пречка?
Няма да ви оставим на храна от столовата, другарко Беликова.
Да ви е сладко. От физиците.
Моля ви, не ме гледайте така.
Много се радвам, че сте тук.
Вашите постижения са вдъхновение за всички нас. Наистина.
Аз съм само едно гладно селско момиче, изпълнило заповед да лети до Луната.
Не, вие сте много повече.
Вие сте надежда за нещо по-добро.
Не съм сигурна.
Честно казано, бих дала всичко,
за да отида някъде, където никой не ме познава.
Да ям пресни домати
и да гледам съзвездията, както правех,
когато хората още си мислеха, че ставам само да доя кравите.
Което умея много добре.
Дачата ми е на 20 минути от тук.
Там има повече звезди, отколкото някой е виждал. Освен вас.
Може да има и крава.
За нас ще бъде чест.
Сигурен ли сте за кравата?
Може и да е коза.
Ясно.
Има само един начин да разберем, нали?
Нали? Да тръгваме!
- Да. - Харесвам и козичките.
- Хайде, да вървим. - Добре!
Ехо?
Стой!
- Хайде пак. - Следващата!
Следващата.
Така.
- Да, да. - Отлично!
Три, две, едно.
О, боже!
- Колко високо хвръкна? - Поне на трийсет метра.
Кой е този?
Това е съпругът ми.
Добре дошли!
- Привет! - Благодаря, че се обадихте.
- Елате! - Здравейте!
- Вие изстреляйте тази. - Добре дошли.
Саша.
- Водата е разкошна! - Качвай се, отиваме си.
- Не, влез във водата! - Качвай се в колата.
- Ще я изстреляме във ваша чест. - В моя чест!
Хайде, ето я!
- Качвай се. - Никак не си забавен.
Скучен си!
Не! Стани от леглото ми, вониш.
- Ще си взема душ. - Първо аз.
- Току-що бях в езеро. - И по чия вина?
- Какво искаш да кажеш? - Мисля, че е ясно.
Пътувах цяла нощ, за да играя примерен съпруг,
а ти влачиш учители по физика на някакво езеро.
Да не си посмяла!
Щом вече не ми дават да летя, защо да не се повеселя малко?
Откога си против забавленията? Или само ако не участваш? Влизам първа.
Няма да се къпеш първа.
Горката Настя, най-известната жена на Земята!
- Попиват всяка нейна дума! - Всяка моя дума ми се дава от други!
Ами ако повече не полети?
- О, не! - Точно ти ли го казваш!
Всичко, което правиш, е да…
Другарю Никулов.
Да?
Позната ли ви е?
"Философия на общото дело".
Беше намерена в жилището ви.
- Този вид самиздат е забранен. - Да, наясно съм, но…
Половината тук са чели Фьодоров.
Ще ги назовете ли?
Отведете го.
Моля ви, това е недоразумение.
- Здравей. - Улисах се в работата.
Глупости, не се извинявай. Влизай.
Със Зоя направихме дълга репетиция и, бих казала, доста вкусна вечеря.
- Тя е там. - Не се и съмнявам.
- Благодаря ти за грижите. - Няма защо.
Ириночка, моля те, постой. Ще ти направя чай.
- Вече достатъчно ти досадихме. - Моля те, остани.
Ще пийна черен чай.
Дай ми палтото си.
- Благодаря. - Моля.
- Съпругът ти не си ли е вкъщи? - Не.
Валя е в Москва на някакво обучение.
Поне така каза.
- Къде другаде ще бъде? - И аз се питам същото напоследък.
Видях го с някого.
С жена. Когато бяхме във Филхармонията.
Каза, че отива до тоалетната, но го видях да интимничи с нея.
Не.
Валя не би ти изневерил, той те обожава.
Не го познаваш.
Не, но като слушам как говориш за него…
- Сигурна съм, че не би ти го причинил. - Може би навремето.
Но напоследък се отчуждихме.
Особено след Париж.
А ти изневерявала ли си му?
Не, никога.
- Може ли да ползвам тоалетната? - Разбира се.
Превод на субтитрите Живко Тодоров