Внимавайте, претърсват за контрабанда.
Както вървят нещата, скоро може да няма рентгенови снимки.
- Колко пъти може да се пусне още? - Три. Най-много четири.
Благодаря.
TM СЛУША...
РУСКА НАРОДНА ПЕСЕН.
Таня, виждала ли си хронометъра ми?
- Носех го със себе си. - Не съм.
Какво е това?
Музика.
Това е контрабанда. Ще ни навлечеш ядове, спри го.
В Москва много обичаше да намирам западна музика.
Ако не си забелязала, вече не живеем в Москва.
Как няма да забележа!
През повечето време съм сама, а ти си кой знае къде.
- Изшътка ли ми? - Стига, Таня, дръж се прилично.
- И стига с тези "песни върху кости". - Сякаш слушам майка си. Валя!
Нямам време, трябва ми хронометърът, закъснях.
Само музиката ми остана.
- Само тя! - Да, да.
- Чу ли? - Да.
- Отказах се от всичко, за да бъда с теб. - Ето го.
Чувал съм го сто пъти, виновен съм за всичко.
- Нямам време за разправии. - Ти дори не си тук.
Все едно си на проклетата Луна!
Спускаме се към лунната повърхност.
Автоматично спускане.
- Потвърди разкачването. - Направи място.
Разкачване - потвърдено.
Кацането е завършено. Разпъваме жилищния модул.
Разпъване - завършено.
И следва гръмката ми реч от лунната повърхност.
Пред нас е Арсений Ветров, доказал, че всеки може да лети в Космоса.
Стига шеги! Двете седмици на Луната изтекоха.
Смяната пристигна. Време е за излитане. Действай!
Люкът е затворен. Готови за излитане.
- Не! - Какво?
Нима ще летиш до "Союз" с висящ отстрани жилищен модул?
Пробвал ли си да летиш така? Разбираш ли проблема?
Разбираш ли го?
- Да. - Супер.
- Пат, пат! Болтовете изхвръкват. - Отлична имитация.
Модулът е изхвърлен. Готови за излитане.
Пак прецака всичко. Да започнем отначало.
- Здравей. - Здрасти.
- Не се оправдавай. - Няма, свикнал съм да ме юркаш.
- Какво ти е? - Стандартно обучение. Мисията е опасна.
- Всяка мисия е опасна. - Не колкото тази.
- Аз ще летя, аз трябва да се притеснявам. - Има защо.
Все едно ще летиш до Луната с балон. Корабът далеч не е завършен.
А ти пускаш майтапи. Не знам какво не ти е ясно.
- Мислиш, че няма да се справя. - Минахме го двайсет пъти. Колко обърка?
- Я се скрий! - Браво.
- Кой беше по-добрият пилот във ВВС? - С МиГ ли ще летиш до Луната?
В Космоса е важна дисциплината, а не детинското фукане!
Извинявай.
Цял ден си изнервен. Какво те тревожи?
Какво ли не!
Тази безумна мисия, строгите мерки за сигурност.
Всички се плашат от сянката си.
Стресът ми идва в повече.
Сутринта навиках Таня без причина. Ей така - просто й се разкрещях.
Нормално е.
- Ние с Анастасия се караме за всичко. - Беше по-сериозно от караница.
Казах й да се държи прилично.
Да, знам.
Трябваше да поговоря с нея. Трябваше да се извиня, но просто...
Искам пак да си бъде като преди няколко години.
Затънал съм до гуша в работа и се притеснявам, че е недоволна
от мен.
Какво?
Ако някога се окажа в такава ситуация с жена,
а това се случва рядко...
Имам една маневра.
- Заставаш зад нея и я обръщаш... - Боже, не за това говоря!
Спри, спри!
Забрави! Извинявай.
Покажи ми тази маневра.
Заставаш зад нея
и облизваш гърба й догоре.
- Престани вече, Саша. - Добре, извинявай.
Ето я. Красавица е, нали?
Развива скорост 44,7 възела.
Най-бързата в света.
Да, но на какво налягане издържа?
Разчетната дълбочина е 550 метра. Около 56 атмосфери.
А това?
Много повече. Над сто атмосфери.
Но е много старо.
Мъдростта идва с годините.
Открил си океан там, нали?
Намери го. Главният конструктор най-сетне го намери.
- Кое? - Последния къс от пъзела.
Сондата, която ще слезе на Венера. Утре ще я докара.
- Всичко да се разчисти. - Има ли нужните спецификации?
Дано. Прозорецът за старт е след няколко седмици.
Ще се нуждае от известно обновяване. Затова ви избрахме за тази задача.
Михаил, говори, без да вдигаш ръка.
- Простете. - Не.
Какво има?
Как ще я вкара тук при тези строги мерки за сигурност?
Не го мисли. Да започнем подготовката.
Здравей.
Съжалявам.
Закъснявах за обучение. Нямах време да говорим.
- Не искаше да се разправяш с мен? - Не е това.
Искам да си щастлива.
Така ли?
Направи ме.
- Какво? - Направи ме щастлива.
- Боже! - Добре ли си?
Да, супер съм.
Просто се схванах.
Ще ми мине. Извинявай.
Дреболия.
- Извинявай. - Не, ти извинявай.
Върна се значи.
Как мина обучението?
- Валя само ми се кара. - Сигурно си го заслужаваш.
Каква грижовна съпруга имам! Пила ли си?
Ако Валя смята, че се дъниш, значи е вярно.
По-добре да пилотирам модула, вместо да повтарям монотонни процедури.
Само ни занимават.
Голямата ти глава няма да се побере в шлема.
- Няма шлемове. - Какво?
Няма скафандри.
Не ме занасяй.
Добре.
Значи ще кацате на Луната без скафандри?
Нали трябва двамата да се поберем в модула.
- Саша, това е опасно. - Нищо, не ме е страх.
В модула ще има предостатъчно място за мен, моето его и Арсений.
Ако не съм прав, ще ми натякваш, като се разплескам на Луната.
Млада съм за вдовица.
- Стой! - Отвори портала.
Оборудване за лунната мисия, трябва да го закарам в лабораторията.
Отворете ремаркето.
Това е чувствително научно оборудване. Няма да го пипаш! Отвори портала.
Какво има?
Върви.
Полковник, новите мерки за сигурност ни губят времето, стартът е след три дни.
Тази мисия не може да си позволи закъснения.
Не може да си позволи нов пробив в сигурността.
Американците се опитват да вкарат нещо тук.
За да ни преварят, ще саботират "Луна 17".
Няма да има какво да саботират, ако не сме готови.
Бързо ще стане.
Дайте да видя.
Лунната база ще бъде ли готова навреме? Някои от инженерите ви се съмняват.
Нямам време за приказки.
А това?
- Оборудване за лунната мисия. - Пояснете.
- Резервоари за гориво. - Не са описани.
Повдигни брезента.
Полковник, елате!
Пропусни камиона.
Затвори го.
Да тръгваме.
Ето го екипажа на "Луна 17". Следващите герои на Съветския съюз.
За писма до съпругите ви.
Арсений.
В случай че загинем.
Аз имам от миналия път.
Ако искате, можем ние да изготвим писмото.
Ще бъде сърдечно, но въздействащо. И патриотично, разбира се.
- Ще го прочетете. - Няма нужда.
Сигурно е хубаво.
Саша е.
- Валя го няма. - Да, знам. Това е за теб.
Дори не е за четене. Само да го имаш.
Само да го имам?
Да...
В случай че не се върна.
Ще ми го пазиш ли?
Моля те.
Съжалявам.
Започваме подаване на кислород.
Прието, "Луна 17". Проверка за течове в капсулата.
Нормално налягане.
- Прието. - Тук "Луна 17", готови сме за старт.
Прието, "Луна 17".
- Горивна линия едно. - Ключът е в позиция "старт".
Отворете горивните клапани. Двигатели от едно до пет.
Горивна линия две.
Продухвам я.
- Имате разрешение за старт. - И... старт!
По курс сме за извеждане в орбита, другарю конструктор.
- Таня. - Какво?
Какво ще кажеш за една вечер в Москва? Да отидем на концерт.
Наистина ли?
Защо не? Винаги сме ходили.
Няма да получим пропуски за Москва. Звездното градче е затворено.
Сега ще разхлабят мерките.
Мисията излетя.
След още три дни ще имаме база на Луната.
База?
Но ти не излетя.
Казах им, че не мога. Имам среща със съпругата си.
- А не си ли нужен тук? - Свърших си работата.
Сега те са на ред.
Дайте ми един буркан.
- Яйца? - Не, благодаря.
Ще си взема само мед.
Медът свърши.
Пак ли? За трети път ви свършва този месец.
Знам, съжалявам.
- Кога ще заредите пак? - Не знам.
- Охраната ми взе последните пратки. - Сега разбирам.
Е, благодаря ви.
Зоя?
Зоя! Сама ли си тук?
- Не, с майка ми. - Къде е тя?
Ей там.
Здравейте. Вие ли сте майката на Зоя? Аз съм учителката й по музика.
Зоя е много талантлива пианистка. Но вие го знаете. Тя има вродена дарба.
Много ви благодаря.
Давам уроци по пиано. Може да проведем един час.
Ще дойдете ли у нас днес следобед? В три часа?
- Да, чудесно. - Аз съм в северния блок, апартамент 40.
- Значи ще се видим. - Довиждане.
Чао, Зоя.
Какво е това?
Батисфера. Потопяем апарат за дълбоководно наблюдение.
Налягането на Венера е над 90 атмосфери,
което е равносилно на дълбочина 900 метра в океана.
Ще изпратим оборудването си в нея.
- На Венера ли? - Да, на Венера.
Невероятно.
- Трябва ли още хора да знаят за мисията? - Имам пълно доверие на Валя.
Искаше ми се той да лети, но ще усетят отсъствието му.
- Тогава защо го доведохте? - За да обучи екипажа.
За мен ще е чест.
Нямате много време. Следващият прозорец за Венера...
Наближава доста бързо.
Трябва да изпратим модулите на Байконур възможно най-скоро.
И поради строгата секретност не бива никой, дори и космонавтите,
да знае за естеството на мисията чак до изстрелването.
Така е с повечето мисии.
Всички сме достатъчно обучени за изстрелване на модулите "Луна".
Точно така. А останалото ще научат по пътя дотам.
- И кого трябва да обуча? - Уместен въпрос.
Може да вземеш човек, който няма да липсва няколко дни,
но такъв, който няма да липсва цели девет месеца...
За предпочитане е да са хора с много малко близки.
Които нямат какво да губят.
Браво. Пак.
- ...ако не си забелязала. - Изшътка ли ми?
Дръж се прилично, Таня. И стига с тези "песни върху кости".
- Сякаш слушам майка си. Валя! - Как е чаят?
- В Звездното градче трудно се намира. - Чудесен е, благодаря.
Внимавай как разполагаш пръстите. Още веднъж.
Сигурно обичате да работите с деца и да преподавате музика.
Да, много ми харесва.
- Внимавай. - Той е далече, в Казахстан.
- Обърни ме. - Добре.
Преди свирех на репетициите на Московския балет.
- Това е невероятно. - Да, беше.
Казахте, че работите в администрацията. Какво значи това?
Ирина, какво точно работите?
В общи линии съм обикновена секретарка.
Трябва да сте важна личност, щом детето ви е в това училище,
или да сте важна за някой важен човек.
Това звучи добре. Да съм важна за някой важен човек.
Отказах се от всичко, за да съм с теб.
- Да, виновен съм за всичко. - Ти дори не си тук.
Все едно си на Луната!
- Добре ли сте? - Къде е тоалетната?
Минете оттук.
Много добре, Зоя. Още веднъж.
Да опитаме нещо ново.
Зоя, сложи го там.
Чудесно.
- Зоя свърши ли? - Не съвсем. Това са начални стъпки,
но е хубаво да започнем и с теория на музиката.
Тя се учи бързо.
- Да, схватлива е. - Седнете.
- Ами вие? Имате ли деца? - Не, имам само съпруг.
- С какво се занимава? - Съпругът ми е Валя Миронов.
Отскоро сме тук. Трябва ли да го познавам?
- Не познавате Валя Миронов? - Неудобно ми е.
Не, извинете.
Колко хубаво. Познавате само мен.
Той е космонавт. Летя до Луната.
- Сигурно много се гордеете. - Така е.
- Що за човек е той? - Валя ли?
Добър е.
Стабилен.
Много трудолюбив, дори прекалено.
Сериозен.
Невинаги е бил такъв. А вашият съпруг?
- Нямам съпруг. - Съжалявам.
- Починал ли е? - Не.
- Извинявам се. - Не, не.
Бащата на Зоя...
Той е...
Не е добър човек.
Случилото се между нас...
Това е...
Простете, много се разприказвах.
- Не, никак даже. - Трябва да тръгваме. Зоя.
- Ела. - Оставете.
Не, моля ви.
Всичко е наред.
- Здравей. - Здравейте.
Майката на Зоя. Да ви казвам ли Ирина?
- Добре ли сте? - Къде е тоалетната?
- Съжалявам. Починал ли е? - Не.
- Извинявам се. - Не, бащата на Зоя...
Не е добър човек.
Случилото се между нас е...
Бащата на Зоя...
Простете, много се разприказвах.
- Не, никак даже. - Ще си тръгваме. Зоя.
- Ела. - Оставете.
Моля ви.
Прехвърлянето към резервоара приключи.
Прието.
Десен крен до курс 0-6-0 и стабилизирайте кораба.
- Прието. - И внимавайте, другарю Поливанов.
Едва ли искате жена ви да ви засенчи.
"Първата жена на Луната обучава съпруга си за лунната му мисия."
Една усмивка? Момент.
Другарю конструктор.
301287319. Програма 22, чувате ли ме?
Да.
Поне няма да слушате речта на Арсений. Удебелява си гласа...
- "Огромна крачка." - Не говоря така.
Павел?
- Така говориш. - Такъв ми е гласът, не го преправям.
Да, "такъв ти е гласът".
- "А не такъв". - Добре де.
"Тази огромна крачка..."
Сигналът прекъсна. Вероятно е смущение.
Би трябвало да ги чуем след...
Имаме връзка.
Кажете на Арсений, че речта му ви е дошла до гуша.
Няма нужда да прекъсвате.
Докладвайте за налягането.
760 милиметра.
- Температура? - Двайсет и девет градуса.
Парциално налягане на кислорода.
Има високочестотен сигнал, който не прекъсна с другите.
Непознат ми е.
- Какво е налягането на CO2? - ...4 милиметра.
- Проверка. - Всичко е в изправност.
Налягането в трета кабина е стабилно, 101,3 kPa.
- Данни за ОДМ 36... - Отделете го.
Прието, Звездно градче. Потвърждавам ОДМ 36.
После я хвърли и я хвана.
Уплаших се, че ще си удари лицето. Но беше много грациозно изпълнение.
Последният ни балет.
Трябва по-често да ти изнасям представления.
- Ти ли? - Да, аз.
С помощта на моя асистент.
- Асистент? - Да, един момент.
"Таня ли се казваш?"
- Да. - "Значи това е Таня?"
Да, това е Таня.
Здравей.
"Таня, ти си много красива. Валя ми е разказвал много за теб."
- "Красива е." - Да, прав си.
Тя е най-красивата жена на света.
- И в Космоса. - "Точно така. В Космоса.
- Ти знаеш най-добре, бил си там." - Да, бил съм.
- "Мислиш ли?" - Какво?
- "Че ще ме целуне?" - Не пред хората, Жан-Пиер.
- "Кой е този мъж?" - Това е Олег. Следва ни навсякъде.
"Дали ще му хареса представлението? Как мислиш, че ще го приеме?"
Всъщност Олег е играл балет.
Много добре.
Да?
От кораба се излъчва чужд сигнал.
На честота, използвана от американците.
На нашия кораб има американско устройство. Как е станало това?
Явно е някаква приемно-предавателна станция.
- Сигурно е саботаж. - Малко вероятно, предвид вида й.
Не, свързана е с полетния компютър на спускаемия модул.
Явно се опитват да направят обратно инженерство
- на системите ни... - Изключете я.
Ако рестартирам всичко, чуждото устройство може да спре,
но рискът за мисията е твърде висок, скоро ще кацнат на Луната.
Оценката ви на риска е погрешна, другарю.
Действайте.
Всички системи на кораба са в изправност.
- Лунният модул е готов за кацане. - Отлично.
Сега искам да рестартираш автоматичните системи.
Правилно ли чух? Наближаваме прозореца за кацане.
Системите ни може да не се възстановят навреме.
Да, направи го.
Прието.
"Луна", рестартира ли се системата правилно?
Изчакайте, шефе.
Рестартирането е успешно. Всички системи са в изправност.
Добре, продължете с кацането.
Павел, ще ти взема лунен камък.
- До след две седмици. - Да.
- Проверете целостта на люка. - Прието.
Запечатвам люка.
Не тъгувай много за мен.
Няма такава опасност. Запечатвам люка на орбиталния модул.
Как е прическата ми? Искам да изглеждам добре по телевизията.
Късно е вече.
- Разкачвам се от "Луна". - Нормално отделяне.
- Готови за спускане. - Нормално разкачване.
Пет метра.
Десет метра.
Успешно разкачване. "Луна 17", започнете програма 37.
УКВ две. Сигналът е ясен.
Траектория 46-505. Движим се по курса.
Център, тук "Луна 17". Здравата ни разтърси.
Какво стана?
Налягането е нормално, наклонът е добър. Причината е другаде.
Жилищният модул.
Разпъна се по-рано!
Мамка му!
Жилищният модул се разпъна твърде рано.
Тягата се включва произволно, изгубихме контрол.
Явно рестартът е нулирал цялата система.
- Изхвърлете модула. - Значи ще трябва да отменим кацането.
И няма друг начин?
Да. Съжалявам, Саша, нямаме друг избор.
Разбирам.
Изхвърлям модула.
- Саша, натисни бутона! - Натиснах го, не работи.
По дяволите.
- Какво да правим? - Превключи на ръчно.
Закрепям се.
- Ще се скача с капсулата. - Луд ли си?
Няма как да летиш стабилно с веещ се жилищен модул.
Нямаме друг избор, нали?
Задействай програма 27 за отделяне от краката за кацане.
На ръчно управление сме. Летим обратно към капсулата.
Клатенето се засилва.
Ще отида до тоалетната. Веднага се връщам.
Саша, дай пет градуса наляво.
Трябва да сте идеално подравнени, а модулът ви отклонява.
Опитвам се да овладея кораба, движи се хаотично.
Още са нестабилни.
Няма да могат да се скачат, ако не махнат модула.
Изпуснете ръчно въздуха на модула.
Иди до клапана в далечния край и започни изпускането от там.
Ще имаш време да се върнеш в спускаемия модул.
Заемам се.
- Саша, още три градуса наляво. - Опитвам се! Не мога да го овладея.
Арсений, разкарай баласта, за да скача апарата.
При клапана съм. Включвам на ръчно управление.
Бързай! Не мога да прехвана капсулата.
- Изпускане - 10%. - Така е по-добре.
Овладявам управлението. Продължавай.
Дръж стабилно, Саша. Ще се справим. Изпускане - 20%.
Продължавай, овладявам го.
Още два градуса наляво. Все още не си подравнен.
- Внимателно, ще се справиш. - Почти успя.
Изпускането е на 30%. Стабилизирай го, ще стане.
Продължавай! Почти стигнахме, Арсений. Близо сме!
Изпускане - 40%.
Стана!
Успя, гениално копеле такова!
Курс за скачване.
Дръж стабилно модула.
Хайде, Саша, давай!
Да, Саша, браво!
Успяхме. Браво, Арсений, успяхме.
Арсений?
Не мога повече така. Това беше за последно.
Ти ми обеща.
Погледна ме и ми обеща,
че ако го направя - край, всичко ще свърши.
Направих го, нали?
Поставих предавателя на "Луна 17". И вече приключих.
Излъчването прекъсна преди час. Далеч не си приключил.
- Заповядайте. - Благодаря.
Да, благодаря.
Превод на субтитрите Живко Тодоров