Du var den första kvinnan på månen.
Det ger dig ett visst skydd.
Att vara först skyddade inte Gagarin.
Projektilbana inom parametrarna.
Ge ordern.
Luna 16, ni har grönt ljus att gå ur omloppsbanan.
Star City, Luna 16.
Automatisk kursändring, påbörjad kl 08:07 UTC.
Varaktighet, 122 sekunder.
Star City.
Kursändring halvvägs utförd.
Uppfattat, Luna 16,
Star City, Luna 16.
Kursändring fullgjord.
Uppfattat, Luna 16. Genomför avskiljning.
Avskiljning påbörjas om tre, två, ett.
Avskiljning genom…
Vi sitter ihop än.
Den separerade inte.
Star City, en navelbult som inte släpper.
Tjänstemodulen dras med.
- Skrovets temperatur är kritiskt hög. - Behåll lugnet.
Vi skickade dem inte till månen för att mista dem nu.
Atmosfären kommer att bränna av kabeln.
Om inte, är det fler än de som kommer att få statsbegravningar.
Var inte löjlig.
Staten betalar inte våra begravningar.
- Ge mig radion. - Sir.
Mina örnar, ni har mitt ord på
att kapseln är tillverkad av det bästa titan
som Sovjetunionen nånsin producerat.
Det håller tills kabeln brister.
Star City, altituden korrigerad.
Skrovtemperaturen sjunker.
Luna 16, kan ni bekräfta er projektilbana?
Vi går ner mycket brantare än planerat.
Var befinner de sig?
300… Nej.
450 km ur kurs.
Den centrala sibiriska platån nära Bajkalsjön.
Räddningsteamet, har ni koordinaterna?
Låt oss få lite luft.
Vem vet hur lång tid det tar för dem att nå oss?
Jag hämtar signalpistolen ur nödväskan.
- Valja. - Vad är det?
Hämta pistolen.
Var stilla.
Välkommen hem, kamrat.
Det här är vice ordförande Tarasov.
Sätt dig.
Känner du igen den här kvinnan?
- Nej. - Inte?
Hon är Anastasia Belikova,
den första kvinnan på månen.
Till skillnad från dig uppför hon sig och tjänar staten på bästa sätt.
Namnet Anastasia Belikova…
…tillhör inte längre dig, kamrat.
Jag… Jag vet inte vad jag ska säga.
Du hade inga såna problem på månen.
När överste Raskova föreslog att du skulle fylla platsen som lämnats
av din företrädare, försäkrade hon mig om att du förstod din ställning.
Det gjorde jag. Det gör jag.
Likväl sitter jag här långt bort i Sibirien bak i en lastbil.
Om nåt likande nånsin händer igen…
Det gör det inte, överste Raskova.
Jag svär.
Bra.
Då var den saken avklarad.
Du körs till Ulan-Udes flygfält och flygs därifrån till Star City,
där du förbereds för en parad vid Röda torget.
Efter en kort turné genom vårt hemland
tänker vi skicka dig till Paris,
för att fira din historiska bedrift inför världspressen,
och som symbol för Sovjets moraliska överlägsenhet.
Men det finns en sak som måste lösas.
Du kan inte vara ett föredöme som sovjetisk kvinna
om du är ogift.
Men jag är ogift.
Därför kommer du att gifta dig efter resans slut.
Gifta mig?
Är detta nödvändigt?
Menar du att du är ovillig att samarbeta?
Nej.
Jag vet inte…
- Jag måste tala med min far… - Din far blir underrättad.
Alla arrangemang är gjorda.
Det blir ett… fint sovjetiskt bröllop.
Gratulerar.
Får jag fråga vem jag ska gifta mig med?
- Skojar ni? - Hon är ung,
hon ser inte illa ut,
och hon råkar vara planetens mest berömda kvinna.
- Jag vill inte gifta mig för det. - Varje ungkarl i Sovjet
skulle ge sin sista rubel för att vara i dina skor.
Så be nån av dem.
Du har väl inte nån annan som väntar på dig?
Det vore bra för dig att stadga dig.
Centralkommittén vill att hon äktar en kosmonaut.
Och vad du än tycker, är du den ende som råkar vara ungkarl.
Hon är inte min typ.
Alltså, hon är konstig. Hon…
Sasja. Du är en bra pilot,
men det finns ett skäl till att du inte har flugit uppdrag än.
Ja, jag vet varför.
Du kan inte skylla dina problem på religionen
som dina farföräldrar praktiserade för 50 år sen.
- Så varför ingen flygning? - Allt är ett skämt för dig.
Sasja. Du måste visa hur seriös du är beträffande programmet.
Genom att gifta mig med en robot?
Vem är det som skämtar här?
Sasja, tror du att jag vill leka
äktenskapsmäklare med all press jag lever under?
Tror du att det är så jag vill tillbringa min tid?
Jag lärde mig för länge sen att för att få det man vill ha här i världen
måste man göra uppoffringar.
- Är du beredd att göra det? - Ja.
Det här är fel tillfälle att börja ifrågasätta order, tro mig.
Följ mig.
Överste Raskova?
Stäng dörren.
Har nåt hänt i Berlin?
Är det klokt av dig att läsa akter på mitt skrivbord?
Förlåt, överste. Jag vet inte…
Jag vet inte vad jag tänkte.
Stasi har gripit en man som tros vara kurir för amerikanerna.
Han som hade planerna till månbasen?
Jag talar tyska, om det är en hjälp.
Du är väldigt förvirrande, Irina Vasiljevna.
Du är uppenbarligen ambitiös, kreativ,
villig att göra vad som krävs för att nå dina mål.
Nån som du kan vara väldigt användbar för säkerhetstjänsten, för mig.
Jag tjänar gärna partiet på alla sätt jag kan, överste.
Men bara till en punkt.
Fortsätt övervakningen av Valja och Tanja Mironov
när de följer med kamrat Belikova på resan till Paris.
Och övervaka våra nya turturduvor.
Se till att Belikova följer reglerna.
Hon har visat sig opålitlig.
Och du måste vara vaksam.
När vi lämnar Star City är vi sårbara för utländska störningar.
Jag förstår.
Ursäkta mig, men tack, chefskonstruktör.
För vad, kära du?
Det är du som serverar mig te.
Ja, men ni visade världen vad sovjetiska kvinnor går för.
Hon har rätt, kamrat.
Ni gjorde Sovjets kvinnor till ett ideal,
vilket vi nu ständigt får höra av våra fruar.
Generalsekreterare Brezjnev vet att det är er oefterlikneliga vision
som har låtit oss slå amerikanerna, ännu en gång.
Så vi tog hit er idag, för han vill se fortsatta framsteg.
Det är musik för mina öron.
Jag tog med kopior av mina förslag för projekt bortom månexpeditionen,
som förblir en fas av våra operationer, men vi måste tänka större.
Vi måste fortsätta satsa framåt
om vi verkligen vill segra över amerikanerna.
Alltså, att skicka en sovjetisk kosmonaut… Tack.
…till våra närmaste grannplaneter,
- till Venus… - Kamrat, ursäkta,
en del av detta kanske var möjligt
innan amerikanerna stal era planer för Zvezda.
Månbasen har blivit kamrat Brezjnevs högsta prioritet.
Detta…
…vore ett misstag.
Med respekt.
Men kamrat Brezjnevs önskningar är mycket klara.
Amerikanerna får inte hinna först med en månbas med hjälp av våra ritningar.
Vad vill ni att jag ska göra?
Vi vill att ni tidigarelägger uppskjutningen av Zvezda.
Kan den bli klar till firandet av Fallskärmsjägarnas dag?
Det är bara några månader dit.
Det tar mer än ett år
att fullborda en ny design för månbasen.
För att inte tala om
att vi ännu inte ens vet om det finns vatten under månytan.
Vad som än behövs för att få det gjort, pengar, resurser, folk,
bara säg, så får ni det.
- Det här… - Bara inte tid.
Förlåt, kamrat, men detta är absurt.
Det är absurt.
Jag vill slå USA lika mycket som nån annan
här vid bordet, men en så tidig uppskjutning?
Ni skulle sända dessa män och kvinnor i döden.
Nå, vi har absolut tilltro till er förmåga
att åstadkomma detta för generalsekreteraren.
Ni är…
…vår mest värdefulla resurs.
Jaha, vilka är de senaste planerna för kamrat Belikovas rundresa?
Chefskonstruktören?
Kamrat Belikova.
Har ni ett ögonblick?
Det verkar så, ja.
Jag…
…hoppades få anmäla mig frivillig till Luna 17.
Du trivdes där uppe, antar jag?
Det var mitt livs bästa stund.
Vi är alla mycket stolta över dig.
Men just nu måste du fokusera på det förestående uppdraget.
Är du förberedd för din rundresa?
Ärligt talat fruktar jag den.
Leonov trivdes under sin stund i rampljuset.
Jag är ingen Leonov.
Jag vet.
Du påminner mig om Jurij.
Han hade också chansen att avbryta på Vostok 1,
men riskerade allt för uppdraget, precis som du.
Och liksom han kommer du att lära dig älska uppståndelsen.
Följer ni med oss till Paris, chefskonstruktören?
Jag är…
…förbjuden att lämna Sovjetunionen.
- Verkligen? - För min säkerhet…
…säger man i alla fall.
Ha en fin resa, kamrat Belikova.
Gör oss stolta.
Tack.
Vart ska du åka?
Folket jag jobbar med ska åka på en resa.
Så jag måste följa med.
Jag hörde Natalia tala i telefon.
Hon får inte prata i din närhet eftersom du jobbar i byggnad 12, sa hon.
Tja, hon är bara avundsjuk för att inte hon också jobbar där.
Kom nu.
Stänger du av tv:n?
Efter att ha dragit enorma folkmassor
i vårt moderlands huvudstad,
fortsätter kosmonaut Anastasia Belikova sin turné
med besök i alla sovjetiska socialistrepublikers huvudstäder.
Hon välkomnas varmt överallt av Sovjets arbetare.
Hon ska snart gifta sig med en annan kosmonaut,
och de två ska resa till Paris
där man ska fira hennes bedrift inför världspressen.
Bonjour.
Hallå!
Hälsningar från Moskva.
Det här är fantastiskt.
Det är bättre än jag hade väntat.
Såja, upp med hakan.
De köar för att se just dig. Titta.
Anastasia!
Vi får vara glada om vi kan bygga Zvezda på 15 månader.
Hur klara det på en bråkdel av tiden?
Vi slog inte amerikanerna genom att vara försiktiga. Varför börja nu?
Men N-1 har knappt kraft nog att skjuta upp de nuvarande månmodulerna.
Om vi ökar vikten klarar vi aldrig en uppskjutning.
Då är vi tillbaka på ruta ett.
Varför är du jämt så negativ, Rem?
Realism är inte negativitet.
- Jag bara… - Uppblåsbara sektioner då?
Vi…
Vi använder uppblåsbara sektioner
för att öka utrymmet i månlandaren,
precis som med luftslussen vid Leonovs rymdpromenad.
Om vi blåser upp den efter landning,
kan vi ändå använda samma landningsprocedur.
Ska vår månbas vara ett tält, menar du?
Det finns inte tid för nåt annat.
Uppdraget kommer att kräva tre personer.
Två på månytan och en i omloppsbana.
Man måste ändå räkna ut hur de ska få plats
i den nuvarande farkosten som byggdes för två, men…
…man kan börja där och se vart det leder.
En spännande idé.
Men det är sent.
Låt oss…
…gå hem och få lite sömn,
och träffas igen imorgon bitti.
Byt kläder till mottagningen, där ni möter världspressen.
Moskvaplanet lyfter tidigt imorgon,
så att ni når Rostov i tid för bröllopet.
Pressklippen från Moskva ligger där.
- Kamrat Kalinskij, jag… - Såsa inte.
Du måste göra ett gott intryck.
- Vad gör du? - Ingenting.
Jag bara beundrar parfymflaskan här.
Rör den inte.
Varför inte? De är presenter. Vad är de annars till?
De lär känna doften på dig.
De lär tro att du har blivit förförd
av lyxen i Paris.
Det är precis så det är.
De kanske lyssnar, vet du.
Jag sätter på mig parfym!
Ingen bryr sig, Valjush.
Låt oss ha lite kul ikväll.
Överste Raskova.
Du ser, Valyush?
Och du som oroade dig.
Vi kan ju gå till mottagningen tillsammans.
Jag måste göra klart här.
Gå utan mig.
- Jag går ner med Anastasia. - Nej, älskling, jag väntar.
Det är okej. Gå du.
Okej.
Men bli inte för länge.
Har vi en bugg i hissen?
Nej, överste.
Undviker du mig?
Jag är med min man.
Du doftar gott.
Sluta.
Vi sticker iväg ikväll.
Jag hörde om en klubb i närheten med musik…
Jag går ingenstans med dig, Sasja.
Är det för Anastasia?
Jag hade inget val.
Det vet jag.
Så varför är du sur?
Du är ju den som faktiskt är gift.
Ja, du har rätt.
Vi kanske båda behöver det här.
Det där menar du inte.
Och hur har kamrat Belikova skött sig hittills på turnén?
Mycket bra.
Hon har inte alls uppvisat samma problematiska uppförande som på månen.
Ta din kappa.
- Vart ska vi? - Du talar tyska, sa du.
Äntligen kan du bruka den utbildningen till god nytta.
Tyskland?
Kuriren har ännu inte erkänt vem som gav honom planerna till månbasen.
Och jag är trött på Stasis inkompetens.
Kamrat Belikova, då?
Galitzin kan sköta dina plikter så länge.
Rappa på, vi har ett plan att borda.
Kära vänner…
Mina damer och herrar,
förena er med mig när vi tackar
Anastasia Belikova
för att hon är med oss här för att fira sin otroliga bedrift.
Press från hela världen
har förenats med Frankrikes folk ikväll
för att hedra
den första kvinnan som landsteg på månen.
Vilken cirkus.
Undrar hur Jana hade hanterat det.
Hon hade erövrat Frankrike på en dag.
Hej, raring.
Hur går det med förlovningen? Förälskad än?
Knappast.
- Bara att vara med henne… - Se hit!
…är en plåga.
Äktenskap alltså.
Anastasia!
Ursäkta. Jag måste gå.
Ursäkta mig.
- Chefskonstruktören. - God kväll, kamrat Nikulov.
Ursäkta, chefen.
Får jag komma in?
Varsågod!
Jag ber om ursäkt. Väntar du nån?
Nej.
Jag vet att Fjodorov är…
Är…
Förbjuden.
Vad kan jag göra för er, chefen?
Under Luna 16,
hur visste du att S-bandsantennen var inom räckhåll för Anastasia?
Jag hade memorerat ritningarna.
Men vi flyttade antennen vid den slutliga konstruktionen.
Ja,
och jag läste ingenjörsrapporterna från Bajkonur.
Det är tusentals sidor dokument. Det är…
Jag har gott om ledig tid.
Ja.
Det är en vacker kväll, Sergej.
Ska vi ta en promenad?
Ibland önskar jag att jag aldrig farit upp dit.
Vad menar du?
När man är på månytan…
…finns inga ljud.
Bara tystnad.
Det var som om jag äntligen kunde andas.
Min farfar brukade säga:
"När Gud vill förbanna dig, gör han dig lycklig."
Vill du gå härifrån?
Champagnen gjorde henne yr.
Jag följer henne till hennes rum.
Vart är vi på väg?
Hitåt!
Säg att han kan gå.
Tack. Ni kan gå.
Översätt exakt vad jag säger till honom,
och exakt vad han svarar.
Det får inte finnas minsta tvetydighet. Är det förstått?
Ja.
Fråga om han stred i det Stora patriotiska kriget.
Stred du i Det stora patriotiska kriget?
Jag var vid fronten i Kursk.
Han var vid fronten i Kursk.
Säg att det här kanske inte är första gången vi möts.
Hon säger att det här kanske inte är första gången ni möts.
Låt oss hoppas att det går bättre för dig nu.
Chefen.
Kom.
Vad är det här?
Spöken…
…från tidigare expeditioner.
Voschod.
Vostok.
Sojuz.
Men vi kan ge dem nytt liv.
Precis som Fjodorov sa.
Odödlighet, Sergej.
Seger över den slutliga fienden.
Brezjnev och kommittén
bryr sig bara om att sätta flaggor på månen
och gräla om några handfull stoft.
Om vi verkligen…
…vill utvidga vår förståelse om universum…
…om det oändliga, om odödlighet…
…får vi inte stanna där.
Venus.
Ja.
Men Brezjnev?
Kan han övertalas att se bortom sina ögonbryn när tiden är rätt?
Till dess måste vi arbeta i hemlighet.
Bara några få utvalda får veta vad vi gör här.
Hur ska vi kunna…
Ett så enormt projekt kräver stora resurser.
De ger mig vadhelst jag kräver,
bara de tror att det är för månbasen.
Det måste finnas högre uppsatta ingenjörer som ni skulle…
…föredra att involvera.
- Jag är inget självklart val. - Underskatta inte dig själv.
Du har passion.
Du kan tänka utanför konventionerna.
Men innan du säger ja
måste du förstå att du frångår direkta order från Centralkommittén,
samt förskingrar statlig egendom.
Konsekvenserna kan bli…
…allvarliga vid upptäckt.
När börjar vi?
Nu.
Det är nog här.
Det var ju det jag sa.
Kom.
- Sasja! - Jag hör inte.
Jag hör inte, beklagar.
Stasja.
Här.
- Sasja, det här är nog ingen bra idé. - Bara en drink.
Om du vill gå, följer jag dig tillbaka
så Arkadij får stoppa om dig för natten.
Valja, har du sett min parfym?
Valja?
- Valja? - Jag tänker hela tiden…
…att det borde ha varit Jana som firades här ikväll.
Hon förtjänade det.
Hon var speciell.
Det visste vi redan från början av träningen.
Det är…
Hör på, du är en bra man.
Det var därför jag blev kär i dig.
Men du kunde inget göra.
Backa. Ge oss utrymme.
Anastasia, det här är för dig.
Hej! Hej!
Hela kvällen har jag sökt ett tillfälle att få tala med dig.
Normalt skulle jag inte ta kontakt offentligt,
men det är svårt att komma nära dig osedd.
Om du är missnöjd där hemma…
…kan vi få ut dig.
Vad menar du?
Amerikanerna har en plats åt dig.
Nej.
Jag vägrar förråda mitt land.
Ifall du skulle ändra dig.
- Allt väl? - Ja. Jag blev plötsligt trött.
Det är nog dags att gå.
Ja.
Vad heter personen som gav dig dokumenten
som skulle överlämnas till amerikanerna?
Hur många gånger måste jag säga det?
Jag erkänner att jag
hämtade dokumenten från en död brevlåda på Volkspark Friedrichshain.
När jag kom till Västberlin
slängde jag kuvertet i en soptunna på Bornholmer Strasse.
Han säger exakt samma sak varje gång.
Ingen avvikelse.
Kaffe?
Inte? Synd.
Berlin är en härlig stad.
Jag minns första gången jag kom hit,
körande en T-34 längs Friedrichstrasse.
Jag minns första gången jag kom hit.
Vi rullade sakta först,
för det låg nazistlik överallt.
Jag körde en T-34 längs Friedrichstrasse.
- Vi rullade sakta först… - Ja?
…för det låg nazistlik överallt.
Jag blir borta 10 minuter.
Om han inte har gett oss namnet då, skjuter jag honom i huvudet.
Vad heter personen som gav dig dokumenten?
Jag vet ingenting.
Jag insåg en sak om dig ikväll.
Du dansar verkligen uselt.
De har återvänt. Ska vi gripa dem nu?
Nej.
Jag ska tala med kamrat Ducorneau.
Nå?
Jag tog kontakten. Ni behöver inte oroa er för Belikova.
- Hon är lojal. - Bra.
Lyssna på mig.
Du måste berätta vad du vet innan hon är tillbaka.
Jag har sett vad hon kan göra.
Jag kan inte berätta nåt jag inte vet.
Säg vem som gav dig ritningarna innan hon är tillbaka.
För ditt eget bästa.
Du är en god människa.
Du är bättre än de här Stasi-svinen.
- Hjälp mig. - Vad tror du jag försöker göra?
Säg namnet, så hjälper jag dig!
Jag vet det inte.
Säg namnet.
Jag vet det inte.
Nej. Nej.
Säg namnet!
Han bor på Rykestrasse!
Mer vet jag inte!
Jag kunde bara ta saker över gränsen.
Jag sa åt honom att jag inte kunde få in nåt i Star City.
Vad menar du, få in nåt i Star City?
…in i Star City?
Det var det du sa.
Nej. Det gjorde jag inte.
Vad ville de att du skulle få in i Star City?
Det hände aldrig, säger jag!
Det hände aldrig!
Bra gjort, kamrat.
De sa aldrig vad de ville smuggla in.
Jag svär.
Snälla ni, min fru…
Hon visste inget om det här…
Oroa dig inte.
Din fru lär inte träffa dig
på mycket länge.
Och ett till.
Utmärkt.
Era äktenskapslöften.
Jag gillar särskilt det de skrev här.
"Byggt på kärlek, förståelse, respekt."
Hej, pappa.
Nastja.
Vi saknade dig vid paraden på Röda torget.
Stå rakt när du talar.
Det här är Aleksandr Dmitrievitj Polivanov.
Kamrat Belikov, ett nöje att träffa dig.
Och säg Sasja.
Så du ska gifta dig med min Nastja?
Det stämmer.
Vi borde gå till rådhuset.
Kom, kamrat Polivanov. Dags att inta din plats.
Vi måste inte göra det, vet du.
Vad menar du?
Gifta oss.
Ja, men om vi inte gör det…
Så gör vi inte det.
Sasja, kom.
Här är min örn som bygger bo.
Chefen.
Hej.
- Allt väl? - Jadå. Bara…
…nervös.
Det var samma vid vår vigsel.
Jag vill erbjuda er min datja
vid Belojesjön för er smekmånad.
Tack, chefen.
Men smekmånaden måste bli kort.
Du måste återvända till Star City och börja träningen.
Vladimir. Hur mår du?
- Hur mår du? - Hur mår frun?
Vi är samlade för att officiellt registrera äktenskapet
mellan Anastasia Vladimirovna Belikova
- och Aleksandr Dmitrievitj Polivanov. - När ska hon upp igen?
Aldrig.
Hon är…
…för värdefull för staten.
Kamrat Polivanov, vill du läsa äktenskapslöftena?
Jag har inte hjärta att berätta för henne.
Jag, Aleksandr Dmitrievitj Polivanov…
…i närvaro av min familj,
vänner och Sovjetstaten,
tar dig, Anastasia Vladimirovna Belikova,
till min lagvigda hustru
i denna skäliga förening som är byggd på kärlek…
…förståelse och respekt.
Kamrat Belikova, vill du läsa äktenskapslöftena?
Jag, Anastasia Vladimirovna Belikova,
i närvaro av min familj,
vänner och Sovjetstaten, tar dig,
Aleksandr Dmitrievitj Polivanov,
till min lagvigda make
i denna skäliga förening som är byggd på kärlek, respekt och förståelse.
Vi är hotade.
Säkerhetsnivån är höjd till nivå 1.
Jag vill veta vad alla gör innan de gör det.
Jag vill veta vad alla säger innan de säger det.
Jag vill veta vad alla tänker innan de tänker det.
Star City är nu på frontlinjen.
Så…
…låt oss börja.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson