„Labas, aš esu mažas avinėlis, paliesk mano minkštą vilnonį kailiuką.“
- Nori pačiupinėti kailiuką? - Aš ne lėliukas.
Žinau, kad ne lėliukas.
Žiauriai šalta, ką?
Kažkoks pasityčiojimas, ar ne? Prižiūrėti vaiką.
Žinai, ką? Esam suknistos gyvos vaiko stebėjimo kameros.
Supranti, ką sakau?
Jei būčiau norėjęs suktis vaikučių saugumo versle,
- būčiau ieškojęs tokio darbo. - Ką?
Vaikučių apsauga. Tikra pinigų kasykla, bičiuli.
Juk yra... karališkieji vaikučiai, tiesa?
Tada yra žymieji vaikučiai.
„Žymieji vaikučiai“? Ką?
- Ką... - Atsiknisk. Įžymybių vaikai.
Aišku?
Taip.
Paimsi?
Ne, tavo eilė. Eik ir paimk, subingalvi.
Pirmyn. Žygiuok.
Eik tu šikt.
Ir paskubėk. Šalta.
Šūdžius.
Asilas.
Sultys tau.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Dieve mano.
Gerai. Dieve mano.
Daina, gali nulipti nuo lovos?
Gerai. Viskas gerai.
Dieve mano.
Eisime truputį pasivaikščioti, gerai? Taip?
Čionai.
Bėk!
Nesustok. Gerai. Nesustok. Kairėn.
Man labai gaila, Daina.
Ne, būk šalia manęs. Būk šalia.
Viskas gerai. Gerai.
Nesiartink. Nesiartink prie mūsų!
Dėde Maikai!
Tau viskas gerai?
Labai tavęs pasiilgau.
Šįvakar tave nušvietė šviesa
TIK TARNYBINIAM NAUDOJIMUI
Bet tamsiomis gatvėmis Aš eisiu viena
Ir užmigsiu su šypsena veide
Kiekvieną centą taupau Nes aiškiaregė taip patarė...
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ
Išmokau pasitikėti savo galva
Taip?
Sveiki, kas čia?
Inspektorius detektyvas Varma, su kuo kalbu?
Detektyve Varma, skambinu Zojos Boem vardu.
Puikios žinios.
Deja, nėra kuo džiaugtis.
Ji dingo.
Atsiprašau?
Nenorėjau, kad šį skambutį susektų. Skambinu iš telefono būdelės.
Neįsivaizduojate, kaip buvo sunku ją surasti tarp visų tų defibriliatorių.
Turiu voką su labai svarbia informacija.
Ji liepė man skambinti jums, jei kartais nesugrįžtų namo.
Taip.
- Gerai. Taip. - Išleiskite mane!
Ta sala, kurios mums reikia, yra į šiaurės vakarus.
Šio salyno šiaurės vakaruose.
- Aišku? - Taip.
Negaliu...
- Taip. - Palauk.
Plaukiame į šiaurės vakarus.
Bjaurybės!
Negaliu...
Nematyti jokio...
jokio salyno.
Nieko nematyti, jei atvirai,
per tuos 15 cm druskos.
Išleiskite mane!
Bjaurybės!
Mums jo nereikia.
Užsidenk ausis.
Esi čia buvęs, ar ne?
Duokite man sekundėlę.
Labas.
Galiu jį pasilikti?
- Žinoma. - Ačiū.
Atstumas nuo sekiklio: 1,9 km.
Jokių užuominų?
Tikiesi didelės rodyklės, įspėjančios apie pavojų?
Suknistas...
Viskas gerai?
Taip. Tik buvau pamiršusi, kaip nekenčiu suknistų kelionių laivu.
Atleisk, laiveli. Nenorėjau būti grubi.
Tai šūdas.
Kas per...
E / R – VELNIAI ŽINO TRIUMO POMPA
Užsičiaupk!
Kas čia vyksta?
Variklis sustojo.
Taip, šitą suprantu, kapitone Hadokai.
Bet ar jis sugedo, ar tiesiog užsiožiavo?
KURAS
Tai šūdas.
Nėra kuro.
Esu 99 % įsitikinusi...
kad tuoj vemsiu.
Žiūrėk į horizontą...
Tai šūdas.
- Reikia įpilti kuro. - O, taip, žinau.
Kur jį laikai?
Nesakysiu.
Nebūk šūdžius.
Suknistos nemokšos.
Zoja, gali paieškoti kanistro su kuru?
O gal išleiskime jį?
Nes, manau, ką tik išvėmiau savo plautį.
Man jo reikia.
Gerai.
Išleisime tave su sąlyga, kad neimsi pūstis
ir aiškinti mums, lyg būtume visiškos idiotės.
Gerai?
Kuras.
Ačiū.
- Variklis yra po... - Taip, žinau. Žinau.
Gerai.
Bičiuli, atleisk, kad teko trumpam tave uždaryti.
Mes tau atsilyginsime. Mes...
Nu jo. Kurgi ne, atsilyginsit.
Klausyk, mums labai reikia tavo pagalbos.
Norime surasti šią salą.
Savo medaus mėnesiui?
Ne. Klausyk, tik... jos dabartiniuose žemėlapiuose nėra.
Nes formaliai ji neegzistuoja.
- Ją pagrobė jūsiškiai. - Mūsiškiai?
Jo. Anglai. Suknista Gynybos ministerija.
Tai – Anglijos žemė, ir aš ten kojos nekelsiu.
Tau ir nereikės kelti kojos, tik išlaipink mus ten.
Matai, taip ir prasideda.
Pasipūtusi angliūkštė ima aiškinti nuolankiam aukštikalniečiui, ką daryti.
Nespėji nė mirktelėti, ir tave jau valdo viską kapojanti monarchija,
kuri mums neša tik sielvartą ir skerdynes nuo 1707 metų!
Gerai.
Aš tikrai nekalta dėl to, kas nutiko Škotijai, aišku?
Atleisk, aš...
- Pasakysiu atvirai, gerai? - Jo.
Toje saloje yra žmogus, kuriam labai reikia mūsų pagalbos.
Ne, toje saloje nieko nėra. Ten nieko nėra. Tik mormonų šūdai.
Ne, yra, tikrai yra... Ten yra...
Toje saloje yra žmonės, ir mes...
Ir mes turime informacijos, kad jie daro labai blogus dalykus...
Kuriuos sankcionavo Anglijos vyriausybė.
- Anglai? - Taip.
Toliau tą daro?
Bjaurybės.
Taip ir žinojau!
Kodėl iškart nesakėt?
Tai mes plaukėme į priešingą pusę?
Rizikuoju pasirodyti pasipūtęs, bet jo.
Be to, kompasas? Jis neveikia jau šimtą metų.
Eina šikt.
Atstumas nuo sekiklio: 132 metrai.
Eime.
Nevai. Jis negalėjo palikt tave kankintis.
Labai neprofesionalu, ar ne?
Turime eiti.
Jis atėjo mūsų?
Atjungsiu kameras.
Gerai, mažute, einam.
NĖRA SIGNALO
Eime.
- Kur mes einame? - Į saugią vietą.
Ar mus paims sraigtasparnis?
Yra laivelis, bet jis per daug atviroje vietoje.
Ar jis nori mus nudėti?
Klausyk, aš jus kur nors paslėpsiu, gerai?
Eime.
Tu jam patikai, mano mirusiam vyrui.
Jis manęs beveik nepažinojo.
Taip, jei atvirai, jis mėgo visus žmones.
Tai buvo vienas bjauriausių jo bruožų.
Ar ilgai buvote kartu?
Per ilgai.
Bet drauge ir nepakankamai ilgai.
„Kai ima brėkšti ketvirtą ryto
Dar vienų metų pabaigoje?
Duok man savo ranką, sena rupūže;
Ir padėk nueiti kapinių keliu.“
Pamėgink įsiklausyti.
Rodos, studijavai anglų literatūrą? Tai – Filipo Larkino eilėraštis.
Taip. Taip, žinoma.
Džo mokėjo jį mintinai ir nuolat cituodavo.
Jis buvo tipiškas pėdsekys šuo.
Jei jau imdavo sekti, nepasiduodavo?
Didelis, susiraukšlėjęs ir apsiseilėjęs.
Įsimylėdavo visus iš eilės,
vizgindavo uodegą ir spręsdavo jų... neišsprendžiamas bėdas.
Jis buvo toks malonus žmogus.
Taip. Tačiau drauge ir kvailys.
Dėl to ir neteko gyvybės.
Uosdamas pėdsakus jis turėjo žinoti, kad negalės užbaigti.
Tu man jį primeni.
Ką? Ką tik sakei, kad jis – kvailys.
- Ir senas šuo. - Šuo, įsitvėręs kaulą.
Tavo noras surasti Dainą? Džo elgtųsi lygiai taip pat.
Jei norėtum paverkti ar išsirėkti...
Aš niekam nesakysiu.
Labai norėčiau ką nors nuskriausti.
SKRODIMO ATASKAITA NEIDENTIFIKUOTAS ŽMOGUS
JK VYRIAUSYBĖ TALIJA ROS
GYNYBOS SEKRETORĖ
SUSISIEKTI PER ČESKI GALANIS
Manai, atplaukėme, kur reikia?
Deja, nėra didelio stendo su užrašu „Keista įslaptinta vieta“.
Mes tikrai ten, kur reikia.
O Dieve. Kaip užlipti ant tų uolų?
Gal ten Žmogaus Voro laivelis.
Nuplukdysiu jus aplink kyšulį.
Labai banguota. Pasistengsiu priplaukti kuo giliau.
Po paraliais.
Ne, suprantu. Šaunu.
Taip...
Ji tuoj.
Ne, mielasis, jei įdėjai antialerginius vaistus,
tai ji gali drąsiai vykti į kaimą.
Tik tegul nesibučiuoja su gyvuliais.
Ačiū, mielasis.
Valio skystablauzdžiui vyrui.
Juokauju. Aš jį myliu. Tik jo dėka galiu daryti tai, ką darau.
Taip. Taigi, paklausyk...
per vyriausybinį el. pašto adresą Česki gavo keistą laišką.
Gal visi galėtumėte išeiti? Prašau.
- Taip. Duokit mums penkias minutes. - Eime.
Ministre.
Taigi, šaltinis teigia,
kad yra ryšys tarp gydytojo ir Gynybos ministerijos veiksmų JAV.
Ne?
Šaltinis taip pat teigia,
kad gydytojo mirties aplinkybės labai įtartinos.
Paslaptingas šaltinis.
Įtartina mirtis. Labai jau miglota.
Gali įvardinti šaltinį?
Manau, jei įvardinsiu šaltinį,
šaltinis gali ir išdžiūti.
Patikimas liudininkas. Iš policijos.
Ar gydytojas, apie kurį jis kalba, yra, tiksliau, buvo, Aizekas Raitas?
Tu jį pažįsti?
Manau, kad tavo paslaptingas šaltinis kažką rezga.
Gerai. Taip.
Česki mėgsta projektus, tad leisiu jai šiek tiek pašniukštinėti.
Bet, ne, aš palaikau pasitikėjimo kultūrą, tad...
Bet, žinoma, jei tas pasitikėjimas sulaužomas, tai, kaip sakau savo vaikams,
tai turės pasekmių.
Žinai, teks pastovėti kampe. Pabūti savo kambaryje. Kalėjime.
Tad jei kas nors pasirodys tavo aplinkoje, tu mums būtinai praneši, ar ne?
Jis tikrai negalėjo priplaukti arčiau?
Galvojau, esi užkietėjusi plaukikė.
Zoja, stok.
Žiūrėk.
Sausumos minos.
PAVOJINGA SPROGMENYS
Šūdas. Teks prašyti to mormonų vyruko, kad nuplukdytų mus kitur...
Ne! Sugrįžk!
Suktas bjaurybė.
Zoja! Stok, pavojinga.
Nesąmonė!
Užrašė tik norėdami pagąsdinti žmones.
Eina šikt!
Palauk manęs!
Štai.
Puiki vieta keistai įslaptintai vietelei.
- Tau viskas gerai? - Taip.
Gerai.
- Nori vandens? - Ne.
Daina, būk netoliese, gerai?
Tau viskas gerai?
Ne.
Turėčiau būti mergvakaryje, žaisti kvailus smagius žaidimus.
Kokius žaidimus?
Nežinau. Pavyzdžiui...
Pimpaliukų kortomis.
„Tiesą ar drąsą“.
Esi žaidęs „Tiesą ar drąsą“?
- Labai seniai. - Užduodi klausimą. Pavyzdžiui...
Kokį keisčiausią dalyką esi valgęs?
Lengva. Kartą paragavau rauginto graikinio riešuto. Ačiū, nenoriu.
Dėl ko labiausiai gailiesi?
Kad sutikau atlikti šį darbą.
Kokį drąsiausią dalyką esi padariusi?
Jokio.
Kas jai nutiks?
Kai viskas...
dėl ko čia esame... baigsis.
Ji gyvens ilgai ir laimingai.
Dieve. Jie gali būti bet kur.
Kur jūs?
Daunėjau!
- Alio? Kas nors? - Jėzau Marija.
Po galais. Kas čia? Ką jos ten veikia?
Tu jas pažįsti?
Daina?
Kas čia?
Sara! Sara.
- Subingalvi. Kodėl išvažiavai... - Greičiau ateikit.
Daina?
- Labas, Daina. - Viskas gerai.
Aš – Sara.
Labas, Sara.
Aš...
Kai ką tau atnešiau.
Nuo tavo draugo Zigio.
Truputį sušlapo.
Tu ją suradai.
Labas. Aš – Zoja Boem. Tu turbūt Daunėjus.
Susipažinau su tavo žaviuoju gydytoju.
Žinau, ką jie tau padarė. Man labai gaila.
Gerai, čia jis. Robotas Pimpis.
Psichas iš traukinio.
Liko trys.
Žiūrėk, pataikyk.
Ei. Viskas gerai?
- Ne! - Daina!
Tau viskas gerai. Viskas gerai.
- Man viskas gerai. - Viskas gerai.
Dieve mano.
Paimsiu keturratį.
- Ne. Neik lauk. - Taip.
Jei liksime čia, jis nudės mus po vieną kaip tupinčias antis.
Aišku? Jūs paimkite Dainą. Jis nežino, kad jūs čia.
Mes neturime laivelio.
Kai bus saugu, suraskite jo laivelį. Jis turbūt paliko jį pietinėje dalyje.
Taip, didelį pripučiamą pimpį.
- Ką, prie uolų? - Mes jį matėm.
Palaukit... Bet nuo tos uolos nenulipsi.
Aš jį nuviliosiu. Sara... jam reikia manęs.
Jis teisus, Sara. Metas.
Mažute, tu eisi su Sara, gerai?
- Ne. - Ne, turi eiti. Turi.
Būk stipri. Pirmyn. Pirmyn, pasilenk. Ji dabar tave prižiūrės.
- Ateik čia. Gera mergaitė. Štai taip. - Eik. Viskas gerai.
- Šaunuolė, šauni mergaitė. - Viskas gerai.
Viskas gerai.
Nukorei tokį kelią. Dėl jos.
Žinai, ką daryti.
Pasimatysim.
Dėde Maikai.
- Turime eiti. - Taip.
Einam.
Palaukit.
Svajojau apie šią akimirką.
Ar įremti ginklą į galvą, kaip tu mano broliukui?
Aš nė nežinau, kas tu per šūdžius.
Radau Akselio kaukolės gabalėlius ant prabangių sienų.
Buvo sunku nuvalyti. Sunku.
Ar įstatyti į burną? O tu žiūrėsi. Žiauru.
Bet tada pamaniau: „Dar pasigausiu tą bjaurią ligą,
kuria jie tave apkrėtė.“
Tad ne.
Padarysime lėtai ir gražiai.
Pamirškim ginklus.
Perrėšiu tau gerklę peiliu.
Čia.
Ir kol nukraujuosi,
aš sumedžiosiu mergaitę, kad ji pamatytų, kaip jos tėtukas miršta.
Ir galbūt pribaigsiu ją tavo akyse.
Kad žinotum, koks jausmas...
netekti to, ką labiausiai myli.
Gali įgyvendinti savo suknistą „Marvel“ blogiuko fantaziją kaip tik nori.
Pirmyn.
Gerai.
O Dieve.
Ką darai?
Čia turi būti kokia virvė ar kablys,
ar kas nors, su kuo galėtume nusileisti nuo uolos. Aš tik...
Sara, čia tikrai nerasi parašiuto ar slidininkų keltuvo.
Nagi, Daina. Eime.
Ten Daunėjus?
Ne. Šūdas.
Gerai.
Nukelk ją žemyn ant to pripučiamo plausto. Aš sugrįšiu taip, kaip atplaukėme.
- Ne. - Taip.
Nustebinsiu. Jis nežino, kad mes čia. Jis mane seks.
Ir jis nenuvažiuos tuo keturračiu iki paplūdimio.
Taip, bet Zoja. Kas...
Kas, jei nepasieksiu jo valties?
Tokio varianto nėra. Tau pavyks.
Paimsi mane ten, kur tas mormonų šiknius mus išleido, gerai?
- Tau patiks. - Šitas planas visiška nesąmonė.
Atleisk.
Aš negaliu nušokti, o tave nudės.
Kito kelio nėra.
Palauk. O kaip Daunėjus?
Sara...
Gerai. Būk šalia manęs, gerai? Būk šalia manęs.
Gerai.
- Dabar turime būti tikrai drąsios. Gerai? - Gerai. Pamėginsiu.
Gerai. Eime.
- Gerai? - Taip.
Gal ten yra takelis.
Pažiūrėsiu. Pastovėk čia. Palauk čia.
O Dieve.
Šūdas.
Daina, mums teks nušokti.
Daina, nemanau, kad galėsiu. Nemanau, kad galėsiu.
Ką? Tu bijai?
Taip.
Gal yra kitas kelias žemyn.
Gerai.
PAVOJINGA SPROGMENYS
Trys.
Du.
Vienas.
Gerai. Daina, pasilenk.
- Viskas gerai? Tu sveika? Gerai. - Taip.
Gerai.
Stipriai laikykis.
Zoja!
Mes čia! Nagi!
Šūdas!
Suknisti anglai.
Zoja.
Daina, nežiūrėk. Nežiūrėk. Daina, nežiūrėk.
Pasilenk, Daina. Pasilenk!
Išvertė Akvilė Katilienė