"שלום, אני טלה קטן, תרגישו את הפרווה הרכה שלי."
- רוצה לגעת בפרווה? - אני לא תינוקת.
אני יודעת שאת לא תינוקת.
קור כלבים.
זו בדיחה? להיגרר אחרי ילדה קטנה.
אתה יודע, אנחנו כמו מצלמות מעקב אנושיות.
אתה מבין למה אני מתכוון?
לו הייתי רוצה להיכנס לעסקי אבטחת פעוטות,
- הייתי מגיש מועמדות. - למה?
לאבטחת ילדים. מרוויחים בזה המון כסף, אחי.
יש את תינוקות בית המלוכה, נכון?
ויש את הסלבריבייביז.
"סלבריבייביז"? מה?
- מה אתה... - לך להזדיין. תינוקות של מפורסמים.
בסדר?
כן.
אתה הולך להביא?
לא, תורך. תביא אתה, מטומטם.
קדימה. תעשה כמה צעדים.
לך תזדיין.
תמהר. אני קופא מקור.
אידיוט.
אפס.
מיץ בשבילך.
- תודה. - זה בסדר.
אלוהים אדירים.
טוב. אלוהים אדירים.
דיינה, את יכולה לרדת מהשמיכה, בבקשה?
בסדר. זה בסדר.
אלוהים אדירים.
נצא להליכה קצרה, טוב?
מכאן.
דיינה, קדימה, קדימה!
תמשיכי להתקדם. בסדר. תמשיכי להתקדם. שמאלה.
אני מצטערת, דיינה.
לא, תישארי איתי.
זה בסדר. בסדר.
תתרחק. תתרחק מאיתנו!
דוד מייק!
את בסדר?
התגעגעתי אלייך כל כך.
האור האיר אותך הלילה
- חסוי -
אבל אצא לטייל ברחובות החשוכים לבד
ואירדם בחיוך
אחסוך את הפרוטות שלי כי כך אמר לי הנביא...
- מבוסס על ספר מאת מיק הרון -
למדתי לסמוך על ההיגיון
כן?
שלום, מי זה?
הבלש וארמה, עם מי אני מדבר?
בלש וארמה, אני מתקשרת בשם זואי בוהם.
הו, חדשות מעולות.
אין צורך בטון הזה.
היא נעלמה.
סליחה?
לא רציתי שיתחקו אחר השיחה הזאת. אני בתא טלפון ציבורי.
אין לך מושג כמה קשה היה למצוא תא שהוא לא דפיברילטור.
יש לי מעטפה עם מידע חשוב ביותר.
היא הנחתה אותי להתקשר אליך אם היא לא תחזור הביתה.
טוב.
- טוב. כן. - תנו לי לצאת!
האי שאנחנו מחפשות נמצא בכיוון צפון-מערב.
צפונית-מערבית לארכיפלג הזה.
- בסדר? - טוב.
אני לא...
- כן. - רגע.
אנחנו מתקדמות לכיוון צפון-מערב.
מנוולות!
אני לא...
אני לא רואה...
שום ארכיפלג.
לא רואים שום דבר באלה, למען האמת,
חוץ מהמון מלח.
תנו לי לצאת!
מנוולות!
אנחנו לא צריכות אותו.
ווהו!
תכסו את האוזניים.
היית פה, נכון?
רק רגע אחד.
שלום.
אני יכול לשמור אותו?
- בטח. - תודה.
מרחק מהמשדר, שני ק"מ.
הצלחת להבין משהו?
מה, חוץ מהחץ הענק שמסמן אזור לא נודע?
לעזאזל...
את בסדר?
כן. פשוט שכחתי כמה אני שונאת הפלגות.
סליחה, סירה. לא התכוונתי להעליב.
אוי, לא.
מה...
- אי/אר - אין לי מושג - משאבת שיפוליים -
תשתוק!
מה קורה עכשיו?
המנוע כבה.
כן, אני רואה, קפטן הדוק.
אבל הוא תקול או סתם מחורפן?
- דלק -
אוי, לא.
נגמר הדלק.
אני בטוחה ב-99 אחוז ש...
אני הולכת להקיא.
תסתכלי לכיוון האופק...
לעזאזל.
- היא צריכה דלק. - כן, אני יודעת.
איפה אתה מחזיק אותו?
אני לא אגיד לך.
אל תהיה מניאק.
חובבניות דפוקות.
זואי, את יכולה לחפש מכל דלק?
או... שנשחרר אותו?
כי אני חושבת שהקאתי ריאה.
אני רוצה לחזור לקחת אותה.
בסדר, בסדר.
נשחרר אותך בתנאי שלא תסגביר,
לא תתנשא מעלינו ולא תתייחס אלינו כמו לשתי אידיוטיות.
בסדר?
דלק.
תודה.
- המנוע מתחת ל... - כן, אני יודעת.
טוב.
חבר, סליחה שהיינו צריכות, אתה יודע... לנעול אותך.
נפצה אותך. אנחנו...
חסר לכן שלא.
שמע, אנחנו באמת צריכות את העזרה שלך.
אנחנו מנסות למצוא את האי הזה.
לחופשת ירח הדבש שלכן?
לא. פשוט... הוא לא מופיע בשום מפה עדכנית.
כי טכנית הוא לא קיים.
- הוא נגזל על ידי האנשים שלכם. - האנשים שלנו?
כן. האנגלים. משרד ההגנה.
זה שטח אנגלי, ואני לא דורך עליו.
אתה לא צריך לדרוך עליו, רק להוריד אותנו שם.
ככה זה מתחיל.
האנגלייה המתנשאת אומרת לסקוטי הפשוט מה לעשות.
בלי שנשים לב, תשלוט בנו מונרכיה רכרוכית
שלא הביאה לנו דבר מלבד צער ושפיכות דמים מאז 1707!
בסדר.
אני לא באמת אשמה במה שקרה לסקוטלנד, טוב?
אני מצטערת, אני...
- טוב, אהיה כנה איתך, בסדר? - כן.
יש מישהי באי שזקוקה נואשות לעזרה שלנו.
לא, אין אף אחד באי. אין שם כלום. שום דבר חוץ מחרא של ציפורי פאפין.
לא, יש, יש שם... יש...
יש אנשים באי הזה ואנחנו...
אנחנו גם יודעות שהם עושים שם דברים נוראיים...
באישור הממשלה האנגלית.
- האנגלית? - כן.
עדיין?
ממזרים.
ידעתי!
למה לא אמרת קודם?
אז שטנו בכיוון ההפוך?
אני מסתכן בהסגברה, אבל כן.
חוץ מזה, רואה את המצפן הזה? הוא מקולקל כבר עשור.
לכל הרוחות.
מרחק מהמשדר, 132 מטרים.
בואי.
נב. הוא לא היה צריך לתת לך לסבול.
זה פשוט לא מקצועי, נכון?
אנחנו חייבים להסתלק.
הוא מחפש אותנו?
אני אכבה את המצלמות.
טוב, מתוקה, בואי.
- אין קליטה -
בואי.
- לאן אנחנו הולכים? - למקום בטוח.
יש מסוק שבא לקחת אותנו?
יש סירה, אבל עכשיו היא חשופה מדי.
הוא... מחפש אותנו?
תקשיבי, אני אקח אתכן למקום מסתור, בסדר?
בואי.
הוא חיבב אותך, בעלי המת.
הוא בקושי הכיר אותי.
כן, ולמען האמת, הוא חיבב את כולם.
זו הייתה אחת התכונות המעצבנות שלו.
הייתם יחד הרבה זמן?
יותר מדי.
ובכל זאת, לא מספיק.
"כשהאורות נדלקים בארבע
בתום שנה נוספת,
הושט לי את ידך, קרפד זקן,
לווה אותי בשביל בית הקברות."
תנסי לעמוד בקצב.
חשבתי שלמדת ספרות אנגלית? זה שיר של פיליפ לרקין.
כן. כן, כמובן.
ג’ו ידע אותו בעל פה, והוא לא הפסיק לצטט אותו.
הוא היה כלב ציד אמיתי.
מה, כזה שברגע שהוא עולה על עקבות של משהו, הוא לא מוותר?
גדול, מקומט ומרייר.
הוא היה מתאהב בזרים מוחלטים,
מכשכש בזנב ומנסה לפתור את... הבעיה הבלתי פתירה שלהם.
הוא היה איש טוב.
כן, ואידיוט לא קטן.
וזה מה שהרג אותו.
הוא רחרח אחרי עקבות שהוא היה אמור להבין שלא יובילו לשום מקום.
את מזכירה לי אותו.
מה? תיארת אותו כאידיוט.
- וככלב זקן. - כלב עקשן.
היחס שלך לדיינה? בדיוק ככה ג’ו היה נוהג.
אם את רוצה לבכות או לצעוק...
לא אגיד לאף אחד.
אני רק רוצה להכאיב למישהו.
- דוח נתיחת גופה שם מלא: אלמוני -
- גוגל טליה רוס -
- טליה רוס שרת ההגנה -
- יצירת קשר דרך צ’סקי גלאניס -
את חושבת שאנחנו במקום הנכון?
חבל שאין שלט ענק שאומר "למתקן הסודי והלא רשמי".
אנחנו בהחלט במקום הנכון.
אלוהים. איך אפשר לטפס על הצוקים האלה?
אולי זו הסירה של ספיידרמן.
אקח אתכן מסביב לשונית.
הים גלי מאוד. אקרב אתכן כמה שיותר.
אלוהים ישמור.
לא, אני יודעת. כל הכבוד.
כן...
היא... תסיים בעוד רגע.
יקירי, אם ארזת את מזרק האפיפן,
אין סיבה שהיא לא תוכל לבקר בחווה החינוכית.
רק תגיד לה לא ללקק בעלי חיים.
תודה, יקירי.
הידד לבעל הרכרוכי והמושפל.
אני צוחקת, אני אוהבת אותו. בזכותו אני יכולה לעשות את מה שאני עושה.
כן, תשמע...
קיבלנו מייל מוזר דרך האתר הממשלתי, שנשלח לצ’סקי.
אתם יכולים לחכות בחדר המרכזי? בבקשה.
- טוב, תנו לנו חמש דקות. - קדימה.
גברתי השרה.
כן, אז מקור טוען
שיש איזשהו קשר בין רופא לבין פעולות של משרד ההגנה בחו"ל?
לא?
המקור גם טוען
שנסיבות מותו של אותו רופא חשודות.
מקור מסתורי.
מוות חשוד. הכול נשמע מעורפל מאוד.
תוכלי לתת לי את שם המקור?
נדמה לי שאם אגלה לך את השם,
המקור עלול להפסיק לדבר.
זה עד מהימן. הוא שוטר.
הרופא שהוא הזכיר הוא, או הוא היה, אייזק רייט?
אתה מכיר אותו?
אני חושב שהמקור המסתורי שלך עשה מעשה קונדס.
טוב. בסדר.
צ’סקי אוהבת משימות, אז אתן לה לחקור את זה קצת.
אבל אני דוגלת באמון, אז...
אבל כמובן, אם האמון הזה מופר, יש לכך, כמו שאני אומרת לילדים שלי...
השלכות.
עמידה בפינה. הירגעות בחדר. כלא.
אז אם תיתקל במשהו, אתה בטוח תספר לנו, נכון?
הוא באמת לא היה יכול להוריד אותנו קרוב יותר?
חשבתי שאת טיפוס של שחייה בים.
זואי, תעצרי.
תראי.
יש פה מוקשים.
- סכנה תחמושת חיה -
לעזאזל. נצטרך לבקש מאיש ציפורי הפאפין להוריד אותנו במקום אחר ו...
לא! תחזור!
הטיפוס החלקלק הזה.
זואי! תעצרי, זה מסוכן.
שטויות!
הם הציבו את השלטים האלה רק כדי להפחיד אנשים.
אלוהים אדירים!
חכי לי!
הנה.
המקום המושלם למתקן מוזר וחשאי.
- את בסדר? - כן.
בסדר.
- רוצה מים? - לא.
דיינה. דיינה, אל תתרחקי, טוב?
את בסדר?
לא.
אני אמורה להיות במסיבת רווקות, לשחק במשחקים טיפשיים ומצחיקים.
אילו משחקים?
לא יודעת, כמו...
בינגו בולבולים.
אמת או חובה.
שיחקת פעם באמת או חובה?
- לא לאחרונה. - אתה שואל שאלות. כמו...
מה הדבר הכי מוזר שאכלת?
זה קל. פעם אכלתי אגוז מלך מוחמץ, לעולם לא אעשה את זה שוב.
מה הדבר שאת הכי מתחרטת עליו?
שלקחתי את העבודה הזאת.
ומה הדבר הכי אמיץ שעשית?
שום דבר.
מה יעלה בגורלה?
אחרי שכל...
מה שבשבילו אנחנו פה... יקרה.
היא תחיה חיים ארוכים ומאושרים.
אלוהים. הם יכולים להיות בכל מקום.
איפה אתם?
דאוני!
- שלום? מישהו? - אלוהים אדירים.
לכל השדים והרוחות. מי אלה? מה הן עושות שם?
אתה מכיר אותן?
דיינה?
מה זה?
שרה! שרה.
- אידיוט. למה עזבת... - פשוט תיכנסי.
דיינה?
- היי, דיינה. - זה בסדר.
אני שרה.
היי, שרה.
יש לי...
יש לי משהו בשבילך.
זה מחבר שלך, זיגי.
זה קצת רטוב.
מצאת אותה.
שלום, אני זואי בוהם. אתה בטח דאוני.
פגשתי את הרופא המקסים שלך.
אני יודעת מה הם עשו לך. אני מצטערת.
טוב, זה הוא. זה רובוקוק.
הפסיכופת מהרכבת.
נשארו שלושה.
אל תפספס.
היי. את בסדר?
- לא! - דיינה!
את בסדר. זה בסדר.
- אני בסדר. - זה בסדר.
אלוהים אדירים.
אני אביא את הטרקטורון.
- לא. אל תצא. - כן.
אם נישאר פה, הוא יחסל אותנו כמו ברווזים במטווח.
בסדר? אתן תיקחו את דיינה. הוא לא יודע שאתן פה.
אין לנו סירה.
כשזה יהיה בטוח, תחפשו את הסירה שלו. הוא בטח עגן איפשהו בדרום.
כן, עם הפין המתנפח הענקי ההוא.
- מה, ליד הצוקים? - ראינו את זה.
אבל אין שביל שיורד מהצוק.
אני אמשוך אותו אליי. שרה... הוא רוצה אותי.
הוא צודק, שרה. הגיע הזמן.
מתוקה. את הולכת עם שרה, טוב?
- לא. - לא, את חייבת.
תהיי חזקה. תהיי אמיצה. קדימה. תתכופפי. היא תשמור עלייך עכשיו.
- בואי אליי. ילדה טובה. כן. - קדימה. זה בסדר.
- ילדה טובה, כל הכבוד. - זה בסדר. הכול בסדר.
זה בסדר.
עברת את כל הדרך הזאת. בשבילה.
את יודעת מה לעשות.
נתראה.
דוד מייק.
- אנחנו חייבות לזוז. - כן.
קדימה, קדימה, קדימה.
חכי.
חלמתי על הרגע הזה.
לירות לך כדור בראש, כמו שעשית לאח הקטן שלי?
אין לי מושג מי אתה בכלל.
מצאתי חתיכות מהגולגולת של אקסל מרוחות על הצבע המהודר שלכם.
זו הייתה עבודת ניקוי קשה. קשה.
או שאירה בך דרך הפה? בזמן שתצפה. אכזריות טהורה.
ואז חשבתי שאני עלול להידבק במחלה
שהדביקו אותך בה, מהרסס.
אז אמרתי לעצמי, "לא."
נעשה את זה לאט.
נשכח מהאקדח.
סכין בצוואר.
ממש כאן.
בזמן שתדמם למוות,
אני אתפוס את הילדה, כדי שהיא תוכל לראות איך אבא שלה מת.
אולי אני אהרוג אותה מולך.
כדי שתדע איך ההרגשה...
לאבד את מי שאתה הכי אוהב.
אתה יכול לחיות את פנטזיית הנבל ממארוול שלך איך שאתה רוצה.
פשוט תעשה את זה.
בסדר.
אלוהים.
מה את עושה?
בטח יש חבל או... וו
או משהו שאני יכולה לרדת איתו מהצוק. אני רק...
שרה, את לא תמצאי כאן מצנח או רכבל.
קדימה, דיינה. בואי.
זה דאוני?
לא. לעזאזל.
בסדר.
תורידי אותה לסירה המתנפחת. אני חוזרת בדרך שממנה באנו.
- לא, לא. - כן. כן, כן.
גורם ההפתעה. הוא לא יודע שאנחנו כאן. הוא יבוא בעקבותיי.
הוא לא יצליח לרדת בטרקטורון עד החוף.
כן, אבל זואי. מה...
מה אם אני לא אצליח להגיע לסירה שלו?
זה לא בא בחשבון. את תצליחי.
תאספי אותי מהמקום שבו האידיוט של ציפורי הפאפין הוריד אותנו, טוב?
- את תאהבי את זה. - התוכנית הזאת משוגעת.
סליחה.
אני לא יכולה לקפוץ, ואת תיהרגי.
אין לנו ברירה.
רגע, רגע. מה עם דאוני?
שרה...
בסדר. תישארי לידי, טוב? תישארי לידי.
בסדר.
- עכשיו אנחנו צריכות להיות אמיצות, טוב? - בסדר. אני אנסה.
בסדר. בואי. קדימה.
- בסדר? - כן.
אולי יש שביל.
תני לי לבדוק. תישארי פה. חכי פה.
אלוהים.
לעזאזל.
דיינה, נצטרך לקפוץ.
דיינה, אני לא חושבת שאני מסוגלת. אני לא חושבת שאני יכולה.
מה? את מפחדת?
כן.
אולי יש דרך אחרת למטה.
בסדר.
- סכנה תחמושת חיה -
שלוש.
שתיים.
אחת.
בסדר. דיינה, תתכופפי.
- את בסדר? הכול בסדר? טוב. - כן.
בסדר.
תחזיקי חזק.
זואי!
אנחנו כאן! בואי!
לעזאזל!
אנגלייה מטומטמת.
זואי.
דיינה, אל תסתכלי. אל תסתכלי. דיינה, אל תסתכלי.
תתכופפי, דיינה. תתכופפי!
תרגום: גלעד וייס