Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
KEVIN HART HOLLYWOOD BOWL 18. OG 19. MARS
Så jeg er 30 000 fot oppe i lufta.
De sier: "Kevin, du må ta på deg fallskjermen."
Alle sier: "Vær så snill, Kevin." Nå trygler de.
Si at historien ender med at du bruker fallskjermen.
Absolutt ikke! Nei, jeg ville være autentisk.
- Det må være ekte. - Ja.
Hva kaller Tom Cruise fallskjermer? Bleier.
- Fordi de fylles opp når du faller? - Nei!
Tom sa: "Om jeg må bruke fallskjerm,
"ta på meg bleie og sett meg i skogen."
Hør her, Kevin.
Basert på suksessen til den første,
ser vi et enormt franchise-potensial for The Jeffersons.
Og agenten din sier bare at du kanskje tviler på en oppfølger.
- Så jeg lurer på om det er pengene? - Deb.
The Jeffersons er fantastisk.
Vi gjorde fantastisk arbeid der,
men på settet føles det som å ha barnevakt.
De gir meg jævla stuntkoordinatorer.
Jeg har regiassistenter.
Vaiere, grønnskjermer.
Ja. Men likevel klarte du
å hoppe ut av et fly uten fallskjerm.
Jeg snakket ikke sant om det.
Glemte å si at jeg løy.
Så la oss ta en pause.
Legge det på hylla så du forstår at det var usant.
Jeg måtte finne det på. Late som.
Vet du hvorfor jeg må late som? Fordi jeg ikke er en actionstjerne.
Kevin, du tok en komedie om en renserieier
og gjorde ham til jævla Jason Bourne.
- Du er en ekte actionstjerne. - Ikke ennå.
- Ikke ennå? - Nei.
Men jeg blir det når du finansierer mitt neste prosjekt.
Greit.
Deb, det jeg skal fortelle deg, vil virke sprøtt,
men hvis du gir det en sjanse, skjønner du det.
- Lukk øynene. - Ja vel.
Forestill deg at du går opp på et fjell.
Ned på gulvet. Kom igjen.
Greit, rike rasshøl!
Lommebøker! Rolexer! Smykker!
All dyr dritt! Hva somler dere med?
Legg det i bagen.
Behold roen.
Alt som skinner. Kom igjen.
I bagen.
De kommer hitover.
Jeg har ikke hele dagen.
Pokker.
Prøver du å gjemme deg, småen?
Hva faen kalte du meg?
Du har nok stor lommebok, som er så liten.
Legg den i posen.
Vil du ha lommeboka mi?
- Hold deg unna. Jeg fikser dette. - Fikser hva?
- Jeg vil ha pistolen din. Pokker! - Se på den jævla klovnen.
Gi meg hodet ditt.
Blir du den første som skyter noen med sikringen på?
Hva?
Jeg liker ikke skytevåpen.
Fanken!
- Nei! - Pokker ta! Fanken!
Hyggelig å mørne deg, jævel.
Det handler ikke om meg, men om dere.
Jeg er bare glad alle er uskadde.
Verden er sprø. Mange gærninger her ute.
Kevin.
Kevin?
Hva skjedde nå?
Ekte action.
- Det skjedde. - Ja vel.
Ekte jævla action.
Det er adrenalinet jeg vil at publikum over hele verden skal føle, Deb.
Så dette var iscenesatt?
Ja. Alt sammen. De er skuespillere.
Jeg ville gi deg en smak på filmen vår.
Dette er filmen vi vil lage.
Jeg har med en skisse.
En grov skisse om hva vi vil gjøre.
- Jøsses! - Ikke sant?
Verdenen til filmen vår lever i improvisert action.
Det er spontan juling. Det er det dette gjelder.
Fyren slo deg med en pistol.
Snakker du om Larry?
Larry! Du traff godt. Den kommer jeg til å kjenne.
- Ja, det gjør du. - Visst fanken. Jævla Larry.
Du er ikke riktig klok.
Dette handler om å få respekten jeg fortjener som actionstjerne.
Hva vil du at jeg skal si?
Hva jeg vil at du skal si? Du skal si: "Jeg gjør det."
Svaret mitt er nei. Aldri. Dette kommer aldri til å skje.
- Verken i mitt studio eller noen andres. - Du.
- Nei. - Kan du bare gi det...
Deb, kan du bare...
Kan du bare være så snill og lese det?
- Greit. Bare... - Der ja.
Det er alt jeg vil. Kan du bare...
Jeg skal lese det.
Vi klarte det. Ja!
Hallo, herr Grønt lys. Elsket hun det?
Jeg sa jo det. Hva blir budsjettet?
Tre hundre millioner dollar? 400, 500 millioner for dette?
Bare kjør.
Beklager, Kevin, det er ikke... Det er urettferdig.
Du er en konge, og byen fortjener deg ikke.
Hører du meg? Du er konge, du er min konge.
Bare smiger.
Vent nå litt, er det henne?
Er det hun som kaster manuset?
Unnskyld, du i den røde jakka.
Står til?
Kevin Darnell Hart er en nasjonalskatt!
- Kjør. - Vi skal kjøre.
Men ærlig talt, ta deg sammen.
- Hyggelig å møte deg. - Kjør den jævla bilen, Andre.
Dette blir ditt livs mest fantastiske dag. Avisen din.
Du sier det samme hver dag. Og hver dag tar du feil.
Du er bare sur fordi du ikke har fått din tofu-tahini-smoothie.
Jeg fikser det nå. Sophie! Hans T-T.
- Jeg hater at du kaller den det. - Her. Store slurker. Sånn ja.
Jeg er sur fordi drømmefilmen min gikk i dass.
Hva skal jeg gjøre med livet mitt?
Du har fortsatt oss. Det er vel fantastisk?
- Hva i svarte betyr det? Hvem? - Hannah. Sophie. Meg.
Din TJ. Jeg snakker om landsbyen din.
Jeg vet hva du trenger. Massasje.
Nina, er du klar med varme steiner?
- Jeg kan om ti minutter. - Hun kan om ti minutter.
Kevin, teamet ditt er klart når du er.
- Ja. Jeg er klar. - Du fikser dette.
Ja da. Sånn.
- Herregud. Står til? - Bra.
Kev, lat som du sykler gjennom De sveitsiske alper.
Vi legger inn Alpene senere.
Men jeg er til fots og trenger sykkel.
Vi legger inn det også. Opptak!
- Skal jeg bare... - Bare gjør det.
- Late som jeg sykler. - Nettopp.
Strekk ut armene. Se her, Kevin.
Ikke... Nei.
Jeg kan ikke gjøre det.
Jeg kan ikke gjøre dette lenger.
Jeg er lei av datagrafikk og de jævla grønnskjermene.
All denne falske dritten!
Nei.
Jeg vil ha skikkelig action!
Nei, Kevin.
Nina, hvor blir det av de varme steinene?
Stjerneskuespiller Kevin Hart er visst på nyhetene igjen.
Stjernen i nyinnspillingen av The Jeffersons...
FILMSTJERNE RAMPONERER RESTAURANT
...ramponerte en restaurant for egne penger
i et forsøk på å få en studiosjef til å finansiere det han kaller
en actionfilm i "cinéma vérité-stil".
Dette kommer bare et år etter at skuespilleren
sparket sin gamle stuntmann, Doug Eubanks,
midt i produksjonen, en beslutning som gjorde innsidere forvirret.
Gi meg denne mannen.
Gi meg denne... Kevin Hart.
Jøss! Dette er stort!
Dette er virkelig stort. Andre, jeg tror ikke du skjønner.
Jeg kaster min drøm ut i universet, og gjett hva?
Karl Stromberg dukker opp!
Ja, absolutt.
Men jeg må si at jeg ikke liker det, sjef.
Du kjenner ham ikke engang.
Jeg prøvde å søke på Google, men ingenting kom opp.
Fordi han er europeer.
De har sin egen Google, det vet alle.
Fyren er styrtrik, har masse penger.
Og hvis han ønsker å lage filmen min, så får det bli slik.
Jeg kan ikke gjøre det, sjef.
Jobben min er å ta vare på deg, og jeg tror ikke...
Hva sa du?
- Jobben min er å ta vare på... - Feil.
Det er faktisk det stikk motsatte av jobben din.
Vet du hvem som tar vare på meg?
Jeg! Jeg tar vare på meg.
- Vet du hva? Stopp. - Hva?
- Stopp, jeg kjører selv. - Nei, Kevin.
Du kan ikke kjøre selv. Du trenger meg.
Jeg trenger deg ikke. Rettelse!
Jeg trenger deg ikke. Jeg trengte ikke stuntmann.
Og ingen forteller meg hvordan jeg skal leve.
Stopp!
- Ikke hold midt på rattet. - Hold kjeft, Andre.
Hold kjeft, sa jeg.
- Jeg kan kjøre. - Det vet vi alle.
Han kan kjøre, det vet vi.
Men senk hånda og sett den i D.
Sett den i førstegir.
Nei! Det er revers. Skal jeg hjelpe?
Jeg starter bilen og ruller ut.
- Alle vil tro at det var deg. - Trengs ikke.
Greit. Bra.
- Bra. Du drar. - Ja, veldig elegant.
Dra til helvete! Jeg kjører hele veien hjem.
Så, Karl.
Karl, hva er det... Hva er levebrødet ditt?
Jeg ble rik på å utvinne edelmetaller.
Nå finansierer jeg filmer, primært på Balkan.
Én gang i Nord-Korea.
Vanskelig å få tillatelser der?
Tillatelser er for pyser.
Manuset ditt er farlig.
Voldelig.
Omhandler nesten ingenting som gir mening for et menneske.
Nei, jeg er ikke et vanlig menneske.
Jeg er Karl Stromberg.
Ja.
Og derfor...
...finansierer jeg filmen din.
Hva sa du nå?
Sier du at du skal finansiere den jævla filmen min?
Du reddet dagen min.
Og jeg kan droppe salgsfremstøtet. For det er dyrt.
Jeg ville ikke knuse glass, for jeg må betale.
Er du... Jeg hadde det vondt, Karl.
Jeg hadde det veldig vondt.
Du trakk meg ut av et mørkt sted.
- Fordi folk undervurderer deg. - Ja.
Da du gikk fra komedie til action, sa de at du ville mislykkes.
Gjorde de?
Da du sparket stuntmannen for å gjøre egne stunt,
sa de du ville feile.
- Hørte du om det? - Alle hørte det.
Bare du og Tom Cruise gjør deres egne stunt nå.
Det er et faktum.
Knoll og Tott.
Hva skjer? Hva gjør du?
Denne filmen, Kevin,
vil sette deg i din egen kategori.
Bare Knoll.
Ja. Knoll, uten Tott.
Visst pokker.
Det er slik det skal være.
Det føles som om jeg har kjent deg lenge, for du forstår meg.
Jeg er så lei av datagrafikk og grønnskjerm!
Så hva synes du om historien, Karl? Om meg...
- Ingen ser film for historien. - Nei.
De ser på for actionen.
Og nakenheten.
Jeg har ikke...
Jeg har egentlig ikke noe kuk i manus.
Men hvis du vil ha, hvis folk vil se kuk,
kan jeg legge til litt.
Jeg er ikke redd for å vise meg naken.
Hvis det er det folk vil ha.
Men min største fordel er actionen.
Jeg vil bare ikke se det skje. Jeg vil bli overrasket.
- Du driter i buksa. - Hva snakker du om?
Vi vil ha bukseskift klart til enhver tid.
Til når du driter i buksa.
- Fordi jeg er redd. - Du vil drite.
- Jeg vil drite i den jævla buksa mi. - Du vil drite i buksa.
Du vil drite!
- Jeg vil drite. - Jeg vil drite.
Greit, jeg vil drite.
- Vil du drite? - Ja, jeg vil drite.
Du driter i buksa.
Klar til å drite i buksa, Karl.
Jeg vil drite i buksa nå!
- Når begynner vi, så jeg kan drite? - Vi har alt begynt.
Det er et kamera gjemt rett bak deg.
Jeg tror jeg ser det.
Den lille... Den svarte... Den svarte flekken?
Trekk deg tilbake, for svarte!
Jeg vet ikke hvem du tror du kødder med...
Faen! Du skal ta meg i ræva.
Du skal ta meg i ræva og sette fyr på meg eller noe.
Hvem er du?
Hvor er jeg? Si hvor jeg er.
Eller hvem... Vent nå litt. Jobber du for Karl Stromberg?
Ja vel.
Vi er i den. Nå skjer det.
Vi gjør det. Greit, Karl. Jeg liker det.
Greit. Pokker.
La meg se hvor vi er i manus.
Herregud, adrenalinet strømmer.
Du lurte meg. Jeg trodde du skulle ta meg i ræva.
Greit. Tre, to, én.
Ris, erter, gulrøtter, kom igjen.
Du vet jeg har lett overalt etter deg.
Du er vanskelig å finne, Mr. Bartholomew.
Din replikk.
Du har en replikk.
Si din, så reagerer jeg på den.
For det du sier, fører meg videre. Med mindre du er uorganisert.
Er han fagorganisert?
Kan du la være... Greit. Omskriving.
Det må ha vært revisjoner. La meg komme inn igjen.
Hva skal du gjøre med den? Kappe av meg fingeren?
Beinet? Foten?
Jeg trenger bare én fot for å sparke ræva di.
Det er et trailerøyeblikk. Folkens!
- Jeg... - God aften.
Ikke bruk saksen på denne mannen.
Er det produsenten? Er det Karl?
Han må sone for sine synder.
Hva for noe? Sone for mine... Jeg vet ikke.
Han må føle smerten han har fått andre til å føle.
Jeg vet ikke hvor vi er.
Hvis vi skal skrive om noe, må dere gi meg sidene.
Jeg blir i rollen.
Greit. Kan vi ikke ta det rolig?
Jeg vet at du er sint fordi jeg...
Stopp. Vi gjør det til din markør.
Nei. Stopp.
- Du! - Tell til ti.
Nei. Faen ta deg! Vent!
Herregud! Nei, ikke kapp av kuken min.
Faen ta! Bruk det. Jeg skal bruke det.
Ja!
Sånn ja.
Én. To.
Ja. Kom igjen.
Kom igjen.
Pokker ta. Nei. Ikke i dag.
Ja! Fikk vi det med?
Spinn det. Vi klarte det.
Kommer og tar deg, Montoya.
Dette settet er utrolig. Så bra.
Fanken!
Det er Montoyas menn.
Jordan? Hva i svarte gjør du her?
Den jævelen. Har de gjort deg noe?
- Har de gjort deg noe? - Kevin, hva i svarte skjer?
Uran-ranet.
- Det er det som skjer. - Hva?
Jeg har tatt meg av Bartholomew,
men general Montoya slipper oss ikke så lett.
Hva i svarte snakker du om?
Jeg gikk tur med hunden,
så skjøt noen meg i nakken med en bedøvelsespil.
Så havnet jeg her.
Hva er det du snakker om? Snakket du ikke med Karl Stromberg?
- Hvem? - Karl Stromberg. Angående filmen.
Vi er i den nå. Dette er filmen.
En actionspillefilm. Vi improviserer alle actionscenene.
Verken grønnskjerm eller jævla vaiere. Bare ekte og rått.
Det vil ta min skuespillerkarriere og actionstatus til neste nivå.
- Så alt dette er din feil? - Det er mitt manus.
Det tok lang tid å utvikle, men Karl...
Hva i svarte er problemet?
- Hva feiler det deg? - Fanken.
- Du er så irriterende. - Slutt! Det gjør vondt.
Hvor lenge holdt du på det? Fanken!
Hvorfor er du så opprørt?
Det er et enkelt opplegg. Jeg er trippelagent.
MI7. Høyeste nivå.
Du kan ikke komme høyere enn meg. Men du er min kjæreste.
De tok deg som gissel for å nå meg.
Så nå er jeg her for å hente deg ut.
- Skjønner du? - Patetisk.
Og jeg tror kidnapping er en forbrytelse.
Jeg er ganske sikker på at når man er voksen,
er det ikke kid napping.
- Så det er patetisk. - Dra til helvete, Kevin.
Hva mener du? Hvorfor er du sint på meg?
Vær sint på Karl Stromberg.
Jeg vet ikke hvem det er!
Ikke la dem høre deg.
Hvem hører meg?
Det er ingen her. Og ikke si Karl Stromberg!
Sier du Strom eller Stram?
Er det Strom eller Stramberg?
- Jeg bare... - Du.
Det er kameraer overalt. Vi spiller inn en film.
Hvor? Det er ingen kameraer noe sted.
Se deg rundt. Det er kameraer overalt.
Hør her.
Du må bare forstå hva som skjer.
Dette er en stor mulighet for oss begge. Bare gå inn i rollen.
Vær så snill?
Det er strengere tiltak her enn i Fort Knox.
Herregud! Hvem skrev denne dialogen?
De jævlene visste at jeg ville redde deg.
En vakker kvinne i nød som deg.
Ja. Takk for at du reddet meg.
Som enhver kvinne
vet jeg ikke hva jeg ville gjort om en mann ikke kom
for å redde meg og be meg spise så jeg ikke sulter
og puste oksygen så jeg ikke blir kvalt.
Vi kutter. Kan vi kutte?
Kan du samarbeide?
- Helst ikke. - Vær så snill.
- Takk. - Greit.
Skal vi gjøre det igjen, folkens? Greit? Egenaction!
Aner du hva som er på den andre siden av den døren?
Det er farlige menn på den andre siden av døren.
Leiesoldater, mordere, ninjaer, mislykkede karateskoleinstruktører.
Folk som vil gjøre fæle ting mot meg bare fordi de kan.
Det er utlovd dusør for meg.
Hør her, Esmeralda.
Den dusøren betaler jeg.
Og jeg gir dem hodet mitt...
...hvis det redder livet ditt og medisinstudiet
så du kan åpne klinikken du alltid ville... Pokker!
Åpne klinikken du alltid ville...
Vent, Esmeralda.
Esmeralda.
Din jævla drittsekk!
Hold henne utenfor dette.
Hun har ingenting med dette å gjøre.
Dette er mellom meg, deg og 78 000 kilo stjålet uran.
Greit, er det slik du vil ha det?
Da gjør vi det.
Jeg er så over dette.
Kevin, neste gang du har en dårlig filmidé, hold meg utenfor.
Pokker!
Unnskyld, men slo denne rollebesetteren
meg nettopp i trynet med en ekte øks?
Kutt! Nei. Vi må kutte nå.
Jeg vet ikke hva dette er, men jeg må snakke med en produsent.
Er det alt du har?
Jordan, slipp meg inn.
Bank ham.
Jordan, la karakteren min få litt. Ta meg med.
Ja.
Greit. Hold.
Ja!
Vi har det! For en scene! Godt jobbet.
Men jeg tror det var jeg som skulle rundjule ham.
For jeg har hovedrollen, så det skulle nok vært meg.
Fikser det etter...
Stikk! Fanken!
Fyren prøvde å drepe meg!
Ikke skuespill! Ikke film! Prøvde å drepe meg på ekte!
Nei, det er cinéma vérité. Litt annerledes, men det er det det er.
"Annerledes"? Litt jævla annerledes?
Går det bra?
Du vil bare få meg til å be om unnskyldning.
- Bare gi meg et øyeblikk. - Nei, Kevin.
Du har blitt truffet av en ekte kule.
Det er ikke ekte blod.
- Selvfølgelig er det ekte blod. - Nei. Smak på det.
- Jeg smaker ikke på blodet ditt. - Jo.
- Det er griseblod. - Nei.
Ikke mitt blod.
Føles det falskt?
Pokker.
Jeg må legge meg nedpå.
Nei, Kevin! Vent.
Det er en fotograf her. Han vil ta bilde.
Sånn ja.
Hva faen?
APOTEK
Hva hadde vennen din?
Bare et uventet uhell
med en veldig liten, flygende, rask prosjektilgjenstand
i skulderen, og jeg tror smertestillende vil hjelpe ham.
Jeg vet jeg ikke har resept, men dette er akutt.
Jeg skjønner.
Vil du kjøpe noe bra dop? Zannie? Ox?
Latterkule? Våt Gary? Skrikende Jimmy?
Månepai? Edderkopp?
Jeg er ikke narkoman. Jeg er skuespiller, kjenner du meg ikke?
Spiller ingen rolle.
Min idiotiske venn ble skutt
med en ekte kule fra et ekte jævla skytevåpen.
Han blør i hjel i smuget ditt, og hvis du ikke hjelper meg hjelpe ham,
har du med et lik å gjøre.
Kjenner jeg ham fra noe sted?
Flaks. Bare et kjøttsår.
Det var det beste jeg fant.
- Hva i svarte er dette? - Smertestillende.
Farmasøyten var en skikkelig dust.
Du er en dust som tok med denne.
Dette er konkurrenten min.
Gå inn igjen og spør etter Gran Coramino.
Er du seriøs? Kevin, du ble skutt. Jeg ble kidnappet.
- Voksen kvinne-nappet. - Du må fikse dette.
- Greit. - Du må fikse dette nå.
Jeg sa jo at jeg ikke kan.
Selv om jeg ville, kan jeg ikke. Og forresten er alt planlagt.
Jeg ga alle rettighetene til Karl Stromberg,
som er en stor edelmetall-magnet.
Hører du hvordan det høres ut? Hører du ordene?
Andre hadde rett, vet du.
Assistenten din?
Ja, assistenten min.
Nei, min tidligere assistent.
Men han hadde rett. Vet du hva vi skal gjøre?
Vi skal besøke Karl Stromberg.
Det er akkurat det vi skal gjøre.
Vi skal be ham gå tilbake til manus.
For akkurat nå følger han slett ikke retningslinjene mine.
Det er totalt kaos.
For at denne filmen skal bli best mulig,
må vi på sporet igjen.
Vi besøker ham.
Bilen min er iallfall her ennå.
Ja, men den er den eneste. Stedet er dødt.
Fordi det er helg.
Det er tirsdag, Kevin.
Hva faen?
Det ser ikke ut som noen har vært her på ukevis.
Det stemmer ikke. Jeg var nettopp her.
Jeg var her, og Stromberg var der.
Det var forrige uke eller uken før.
Jeg vet ikke, for jeg ble slått ut. Men jeg var her.
Han satt ved et skrivebord her.
Han var her.
Du driter i buksa.
Jeg er ikke gal. Jeg visste han var her.
Hadde jeg funnet denne om han ikke var her? Sigarstumpen.
Vet du hva han gjorde?
Han gjorde skikkelig rare ting med sigaren.
Slikket den, puttet den i nesen og siklet på den.
Jeg så på ham mens han gjorde det. Han lukket øynene. Alle hans dødelige...
Hvorfor måtte du dra meg inn i din dumme fantasi-dødsønskefilm?
Hva snakker du om? Jeg sa: "Tenk deg en som Jordan King"
Nøkkelordet var "tenk". Et forslag.
Flott. Takk for forslaget.
Det er sikkert fordi du er stor stjerne i Sverige.
Greta Thunberg er nok Sveriges største stjerne.
- Miljøaktivisten? - De har riktige prioriteringer.
Vent.
Vent. Kom hit. Hva er dette?
Bare se.
Hva i svarte er dette?
SPILL MEG
Det er en VHS. Har ikke sett noe sånt på årevis.
Hei, Brian McFadden fra Buchwald and Associates.
Leser for... Unnskyld, Stromberg eller Stramberg?
Det er Karl Stromberg! Håret er annerledes, men det er ham!
Gi meg denne mannen. Denne Kevin Hart.
Jeg kan gå lavere.
Kevin, det er en audition.
Det ser jeg, så klart.
Det er en audition, spørsmålet er hvorfor.
Hvorfor en audition?
Herregud, finnes egentlig Karl Stromberg?
Googlet du ham ikke før møtet?
Han er fra Sverige.
Skulle jeg dra helt til Sverige og google ham? Det er latterlig.
Er du dopa?
Fort. Svar!
Hallo?
Hallo, herr actionstjerne.
Gratulerer, du unnslapp.
Vet du at du skjøt meg med en ekte kule?
Selvsagt vet jeg det.
- Kula skulle drepe deg. - Det er teit.
- Dreper du meg, har du ingen film. - Din idiot.
- Det finnes ingen film. Fantes aldri. - Hva mener du?
Best du slutter å snakke slik.
Det er blasfemi, det vet du.
Det finnes en film.
Hvem er det? Er du produsenten?
Du har glemt hvem du er.
Hvor du kom fra.
Hvordan kan noen glemme hvor de kom fra?
Så hva var navnet på din første barneskolelærer?
Mrs. Falkson.
Nei. Miss Clalkson. Clalks... Clarkson.
Ja, Miss Clarkson.
Og sykehuset der du ble født?
- Hva har det med saken å gjøre? - Navnet.
Kom igjen.
- Sankt Falkenstein. - Det høres feil ut.
Sankt Falkenstein sykehus.
Hva i... Du! Nok av denne dritten!
Hvem i helvete er du?
Det var jeg som fikk livet ditt til å ta slutt.
Du er ikke lenger Kevin Hart.
- Du er ingenting. - Hva skjer?
Unnskyld meg. Hvorfor ble jeg dratt inn i dette?
Flott, Kevin. Du tok all telefontiden med ham.
Unnskyld at jeg prøvde å finne ut hva som foregår.
Prøvde å tolke en seriemorderstemme.
Beklager at jeg uleiliget deg.
- Pokker ta, Jordan! - Hører du det?
Det er videoen. Hva i svarte?
- Faen! Det er en bombe! - Hva?
- Det er en jævla bombe! - Desarmer den!
- Desarmer den, for faen! - Ja, for jeg kan det!
Fordi jeg er svart?
Kan svarte desarmere en bombe?
- Det er ikke en greie! - Sikkert ikke.
Flytt den rasistiske ræva di. Vekk!
Fort! Kom igjen! Herregud!
Åpne dem!
Trekk!
Hold.
Tilbake. Fanken!
Greit, det er vel bare en film.
Ja. Og det var en falsk bombe... Pokker!
Hvor er nøkkelen? Herregud.
Du har det bra. Hva var lyden?
Andre? Hva i helvete gjør du her? Kom igjen, kjør!
Hva snakker du om? Åpner døra.
Kevin, det var en ekte jævla bombe.
- Greit... - En ekte jævla bombe!
Jordan, sett deg i mine sko...
Nei! Det må jeg ikke.
Vet du hva? Bare hold kjeft, for faen.
Jordan, jeg er Andre. Vet ikke om du husker meg.
- Hånda på rattet. - Skal bli.
Jeg er faktisk Kevins protesjé.
Unnskyld, Kevins assistent. Tidligere assistent.
Selvfølgelig husker jeg deg.
Sparket Kevin deg ut midt på gata?
Nei, tull og tøys. Selvsagt ikke.
Teknisk sett var det fortauet, og jeg elsker slummen.
Alle har en historie å fortelle. Så mange lærerike øyeblikk.
Gikk du ikke hjem? Ventet du her hele tiden?
Jeg har alltid reservenøkkel.
Slik er jeg. Og jeg venter gjerne.
- Det var raske 25, 30 timer. - Tretti timer?
Jeg ville ventet hele livet for å beskytte Kevin.
Slutt. Jeg ba deg ikke om det.
- Ikke lat som jeg sa det. - Nei da.
Jeg vet det. Jeg vet du sparket meg...
Du sparket ham fordi han prøvde å advare deg
mot en svensk gangster som var en jævla skuespiller
som jobbet med en som prøvde å drepe oss!
Jeg skjønner ikke hva som skjer.
Jeg sier det bare rett ut. Jeg tror du er sint på meg.
Jeg kommer aldri til å ikke være sint på deg resten av livet.
Beklager å avbryte, men hvor skal jeg?
For jeg har bare kjørt.
Vi kjører hjem til meg.
Jeg drar ikke hjem til deg, men hjem til meg.
Nei, ikke hjem til deg, for jeg må vite at du er trygg.
Akkurat som Andre ville forsikre seg om at du var trygg.
Vet du hva?
Jeg vet hva du gjør. Jeg vet nøyaktig hva du gjør.
Du prøver å få meg til å evaluere
hvem jeg er som person. Det er det du gjør.
Gjett hva? Jeg gjør det ikke.
For jeg er ok med den jeg er. Og jeg har etablert det.
Den virker ikke. Jeg prøver én gang til.
- Slår du inn riktig kode? - Det er bursdagen din.
Glemmer den aldri.
Den er tatovert på låret mitt. Gnir den hver morgen.
Skjønner du hva jeg har med å gjøre?
- Den virker ikke. - Vent.
Kanskje personen som står bak alt dette, endret portkoden.
Og de tror jeg er død.
- Kanskje dette er til vår fordel? - Kanskje.
Ja, nei, det... Fanken.
Det er vakten. Jordan, gå bak.
Kanskje vi bare drar?
- Nei. Vent. - Jeg stikker, Kevin.
Det trengs ikke. Stopp.
- Sikker? Han liker meg ikke. - Bli her.
Hei, hva skjer?
Står til? Hyggelig å møte deg.
- Vet du at du er på privat eiendom? - Nei, det visste jeg ikke.
- Rygg ut og ha en fin dag. - Skal bli.
- Nei, ikke rygg. - Vet du hva?
Jeg kan ikke... Sjefen min bor faktisk der inne,
så jeg vil gjerne stikke innom en tur.
Rygg ut nå, og ingen blir pumpet full av elektrisitet.
Selvsagt. Ingen trenger det.
Nei, ikke rygg.
- Best å ikke rygge. - Jeg rygger ikke.
Ikke kødd med meg!
- Han bløffer. - Du bløffer.
Jeg sverger, jeg bløffer ikke.
Han bløffer, til helvete med ham.
Dra til helvete. Du er full av...
Med hilsen fra Mr. H.
Jeg ba ham ikke gjøre det.
- Andre. - Gikk det bra?
Andre? Andre!
Kanskje en av oss burde kjøre.
Ikke tenk på det. Jeg fikser dette.
Pokker. Jeg har fått kink i nakken.
Nina må fikse dette.
Hvem er Nina?
- Heltidsmassør. - Utmerket massør.
Selvfølgelig.
Jeg er glad det morer deg at livet mitt blir ødelagt.
- Ba du ikke egentlig om dette? - Nei, jeg "ba ikke om dette".
Jeg ba bare om en film.
Det er stor forskjell. En film har kameraer, lyd, lys.
Det er det som er i den. Dette er ikke det samme!
- Vi må gå til politiet. - Nei, vi trenger ikke å gå til politiet.
Hvem denne fyren enn er, tror han at vi er døde.
Så vi bruker det til vår fordel.
Vi får ham til å tro at vi ikke er her.
Vi forsvinner. Må finne ut hvor.
Det er her Natasha ville vært nyttig, for hun ville visst det.
Hvem er Natasha?
- Hun tar seg av Airbnb. - Airbnb-konsulent.
Dette er latterlig.
Jeg vet nøyaktig hvor vi kan dra, hvor ingen vil lete etter oss.
Hvem er med?
Føl dere som hjemme.
Vil dere ha noe å drikke? Kombucha, kaffe, te?
Ja, kombucha hadde vært flott.
Jeg har ikke. Du avslørte meg. Jeg har ikke kombucha.
- Vann er flott. - Vann er fint.
Fantastisk. Vil du ha litt vann?
Legger ikke leppene rundt din kopp.
- Pent. - Herregud.
- Bor du virkelig her? - Ja.
- Min lille bit av himmelen. - Æsj.
- Hva sa du? - Jeg sa: "Æsj".
- Det er faktisk veldig sjarmerende. - Takk.
Mamma og jeg leker oss alltid med temaet.
Gikk gjennom en stor sørvest-fase.
Så mye turkis.
- Så moren din hjalp deg å pynte? - Ja, hun er romkameraten min.
- Hun sitter der. - Du kødder.
Nei, ikke vær redd. Se her. Vil du møte henne?
- Nei, jeg trenger ikke. - Her. Mamma. Alt i orden?
- Munnen din var vidåpen. - Herregud.
- Du store! - Ikke angrip meg.
- Herregud! - Fiks BH-en.
Det er Kevin Hart. Amerikas skatt.
Det er en familie... Du trenger ikke...
Og Jordan King. Eller skal jeg kalle deg "Weezy"?
Det er bare en rolle jeg ikke får betalt nok for å spille.
Jordan er grei.
Kom hit. Jeg må klemme deg.
Dere to må spise. Vi skal ha gilde.
Andre, gå til fryseren.
Vi skal tine opp julekotelettene.
Lager vi julekotelettene?
- Nei, jeg... - Vi har ventet i seks år.
Vi har liten tid. Trengs ikke.
Vi stjeler ikke kjøttet ditt. Du må spare på kjøttet.
- Du spiser kjøttet mitt. - Si det, mamma!
- Nei. - Dere vil ha kjøttet mitt.
- Nei. - Folk snakker om det hele tiden.
- Har du skadet deg? - Det er ikke...
- Visste du... - Fanken, kvinnfolk!
- Visste du at det var blod der? - Ja, jeg...
- Og her oppe? - Slutt!
Herregud, du er Kevin Hart! Du kan ikke gå rundt med blodige klær.
Du er for sofistikert. Ta av deg skjorta.
Jeg vasker den. Skal likevel ta en blodig vask.
Kom igjen, ta den av.
- Si det. - Ta den av. Hva gjør vi?
Noen har en søt mage.
- Kom igjen. Det er mye. - Se på den, mamma.
Husker du jeg fortalte om navlen hans?
- Tar sjansen. - La meg... Gi deg.
Jeg tar den av. Slutt.
- Du godeste. - Takk.
Du kødder.
Det var et flott syn. Litt av en mann.
- Ja, vi filmet... - Utrolig at han er i huset vårt.
Vi lager en improvisert actionfilm, der all actionen...
- De er hyggelige folk. -"Hyggelige folk?" Hvem?
Hvordan kan du være slem mot denne fyren? Se på ham.
Han er kanskje den snilleste jeg noen gang har møtt.
Hvordan kunne du sparke ham?
Starte fra begynnelsen?
Kanskje fordi han ikke har grenser?
Han bryr seg om deg.
Gi deg. Han klippet tåneglene mine en gang.
Mens jeg lå i senga.
Med en dame.
- Nettopp. - Ja.
Mens jeg forresten slet litt. Hadde mye å tenke på.
Mye å tenke på.
- Ikke... - Den brune ormen var i giv akt.
- Trenger ikke... - Løs nudel. Kall den hva du vil.
Jeg så ned og så ansiktet hans.
- Da ble det umulig. - Takk for konteksten.
Jeg gir deg bare hele historien.
Når jeg går på settet, er det jeg som spiller.
Men i forkant har jeg agenter, dialektrådgiver, assistent,
personlig trener, frisør,
sminkør og så videre.
I tillegg til familie og venner som har støttet meg.
Og ofret for meg.
Jeg glemte det du sa, det føltes som tull.
Du har det også, Kevin. Og litt til.
- Det er derfor du er stjerne. - Det stemmer ikke.
Jeg er stjerne fordi jeg skapte meg selv. Med dette.
Ja, det er historien du forteller deg selv,
men du fikk hjelp.
Greit.
- Hvordan går det? - Bra.
Svinekotelettene lukter så reke nå, det er utrolig.
Jeg har en skjorte til deg. Passer perfekt.
- Ser du? - Pent.
- Ja, jeg laget den selv. - Ja vel.
Takk for det.
Jeg ville spørre tidligere, men fikk ikke sjansen.
Hvem er det?
- Han? - Ja.
Faren min. Han har vært borte lenge.
- Har han? - Ja.
Samme her.
- Og mamma oppdro meg. - Vet det.
Ble faren din litt redd for farsrollen og stakk av?
Det var ikke noe sånt, faktisk. Han var fantastisk, snill, han var...
Forresten Richard Pryors assistent.
Var faren din Richards...
Man kan vel si at assistanse ligger til familien.
- Det er legendarisk. - Ikke sant?
- Det er enormt. - Enormt.
- Helt til det drepte ham. - Hva mener du?
Det var en stor forestilling. Og en gal fan unnvek vaktene.
Så pappa hoppet i veien for en kniv tiltenkt Richard Pryor.
- Du tuller. - Nei.
Skar ham opp fra magen, helt opp og ned igjen.
- Hva? - Drept på stedet.
Herregud! Jeg takler det ikke!
Ikke jeg heller. Det var traumatisk.
Hvorfor ville noen drepe Richard Pryor?
- Hvem? - Ja. Hvorfor? Sprøtt, ikke sant?
Jeg vedder forresten på at da pappa var døende, så han opp:
"Hvorfor gjorde du dette?" Noe sånt.
- Det må han ha gjort. - Kanskje.
Det er ikke så viktig. Noen prøvde å drepe Richard.
Ja. Pappa var alt død.
Vi må bekymre oss for: "Hvem er han? Er det flere?"
Han gjør det han må. Kan ikke omskrives.
Nei, vi kan ikke. Jeg prøvde.
Har hatt så mye terapi for å skrive om det øyeblikket.
Jeg var et barn, men jeg kunne ha hoppet i veien.
- Ja. - Ja.
Men det fine var at han døde mens han gjorde det han elsket.
Assisterte.
Han var så glad for å glede
en som gledet så mange.
Han lærte meg alt jeg kan.
Kanskje...
Kanskje jeg ikke mente sparkingen.
Jeg tror dine eksakte ord var:
"Jeg trenger ingen stuntmann og iallfall ikke en assistent."
Du sa det til meg, skrek det, og så ba du meg om å gå ut av bilen din.
Du har absolutt... Ja, du har rett.
Men når jeg ser tilbake, sier jeg at jeg kanskje gjør det.
Kanskje jeg trenger en assistent.
Og hvis du... Herregud.
Greit.
Jeg trenger deg også.
- Nei. Ikke det samme. - Jeg trenger deg også.
- Faen. - Ja.
Har aldri vært så hard.
Jeg må si det til mamma. Mamma, du vil ikke tro det!
Gratulerer!
Spesielt.
- Stolt av deg. - Hold munn.
Om du begynner å behandle alle i Kevin Hart-universet
med den respekten, tror jeg du blir fornøyd med livet.
Du er virkelig noe for deg selv.
Du trodde jeg var et monster.
Nevn én annen person jeg ikke har respektert.
Bare én. Gi meg én.
Jeg kan absolutt nevne noen.
ETT ÅR TIDLIGERE
- Hei, Jordan. - Hei.
Jeg så ikke stuntpersonen din på listen.
- Sendte henne hjem. - Hvorfor det?
Enkelt. Jeg vokste opp på motorsykkel.
Jeg kjører bare gjennom glasset før det eksploderer.
Vent nå litt.
"Enkelt" for hvem? For deg?
Det er det du har Doug til.
Hvordan ser det ut om du gjør egne stunt
og ikke jeg?
- Vet du hva folk vil tro om meg? - De vil tro at du er skuespiller.
Jeg hopper ikke utfor et fjell,
ut av et fly eller slåss mot alligatorer.
Tror du ikke jeg kan gjøre egne stunt? Er jeg ikke tøff nok?
Nei! Derfor har du Doug. For akkurat dette.
Tror du jeg trenger Doug?
Absolutt.
Kanskje ikke.
Trenger kanskje ikke Doug.
Tror han hørte deg.
Hei, Doug.
Jeg snakker med Doug.
Kevin.
Der er han.
Kompisen min!
Dette vil du ikke tro.
Jeg fant ut at Jordan sendte stuntpersonen sin hjem.
Du vet nøyaktig hva hun prøver å gjøre.
Hun prøver å ydmyke meg. Det går ikke.
Det kan jeg ikke ha noe av. Jeg er Kevin Hart.
Så la oss snakke om dette forholdet.
Et av de beste jeg har hatt. Hvor lenge har du vært her?
Pokker, så lenge. Det er lenge.
Du kommer til å klare deg. Og det er på tide at du flyr.
Så når det er sagt, er vi ferdige.
Jeg skal bare... Er "sparket" ordet? Antar det.
Jeg antar det er "sparket". Så jeg sparker deg, men på en kul måte.
Så vi fortsatt er venner.
Jeg går og gjør meg klar.
Kompis!
Tid for stunt.
- Dette er en forferdelig... - Tid for stunt!
Jeg prøver ikke å være bedre enn deg.
Du! Nok, Jordan.
Alt i orden, herr actionstjerne.
Hør på meg!
Hvor lenge har jeg vært i denne bransjen?
Hvor lenge?
Sier du at mitt jævla omdømme ikke taler for seg selv?
Det bør det faen meg!
Når filmes Cap 4?
Har Mackie en fyr?
Det har han.
Alle har en jævla fyr.
Og Adam Driver? Du sa han var tilgjengelig.
Jeg kan jobbe for ham.
Jeg kan være Adams driver.
Jeg mener det.
Jeg driter i det! Jeg kan drive.
Jeg kan være Adam Drivers driver om jeg må.
Pokker ta, Scott! Faen ta deg!
Jeg har vært i denne bransjen i årevis.
Ja.
ÅRETS STUNTUTØVER DOUG EUBANKS
Jeg liker å jobbe.
Jeg går på mye fred, lykke, trøst og nyskaping,
og nå handler min nyskaping om å sette andre i posisjoner for å vinne.
Forsterke andres karrierer og muligheter, ikke bare meg.
Så forhåpentligvis vokser det.
Utrolig at stuntmannen min gjør dette mot meg.
Eks-stuntmann.
Jeg må gjøre noe med dette...
Kevin.
La mamma se på dette.
Vi må skifte denne bandasjen. Ta ham med på soverommet.
- Kom igjen. - Hent våte håndklær.
Burde han ikke dra på sykehus?
Nei, jeg får ham på rett spor. Jeg gjør slikt!
- Er du lege? - Jeg er bedre enn en lege.
Jeg er mor.
Venstre, høyre.
Han klarer seg. Mamma utfører mirakler.
Hva med deg? Går det bra?
Egentlig ikke. Dette er mitt problem også.
Doug klandrer nok meg for sparkingen.
Derfor satte han meg i dette dødelige spillet. Som hevn.
Men det er greit.
Når Kevin blir frisk igjen, kommer han på en utrolig plan.
Vi kan ikke bare sitte her.
Vi må komme til bunns i dette.
- Hvem stoler Kevin mest på? - Agenten sin.
- Seriøst? - Ja.
- La oss besøke dem. - Akkurat nå? Vi kan ikke dra nå.
Vi kan ikke dra nå, Jordan.
Hva med dette? Du er berømt, Jordan.
Du blir gjenkjent der inne.
Dessuten tror Doug at du er død.
- Du ble sprengt. - Du har rett.
Herregud, jeg kom akkurat på noe fantastisk. Takk meg nå.
Får jeg høre først?
Smart trekk. I baksetet er det en forkledning.
Jeg har alltid en i reserve. Ta posen.
- Har du reserveforkledninger? - Ja.
Av og til liker Kevin å leve anonymt.
Når han vil handle mat, mate endene eller håne en fremmed.
Jeg har ikke på meg dette.
Kom an. Så du alle?
- Som denne... - Se på veien!
Jeg gjør det! Krapp venstresving med knærne! Se her!
Dette er så pinlig.
Flaks at du og Kevin bruker samme størrelse.
Tenk på dette som din største rolle så langt.
Du fikser dette.
Vi skal møte Scott Heyman.
Ja vel.
Og du er?
Ronald Mondolvia den tredje.
Hyggelig å møte deg.
Og dette er den utrolig talentfulle...
Bill. Jeg heter Bill.
Bill Mondolvia.
Begge er i familien Mondolvia.
Dette er onkelen min.
På mammas side.
Spør om mannen kan tilberede en gås.
Hva var alt det der? Mondolvia er ingens etternavn.
Hva forventet du? Kunne ikke fokusere.
Aksenten din var helt sprø.
- Aksenten min? - Ja.
Nei, den var ikke god, men...
- Aksenten var perfekt. - Spiller ingen rolle.
For de lar oss aldri møte Kevins agent.
De har sikkert ringt vaktene.
Så hvis vaktene kommer, later vi som vi er Ronald og Bill Mondolvia,
de kjente Instagram-influenserne som lager oppakkingsvideoer.
Vi pakker opp, og det er en mindre eske.
- Greit? - Se, hun går på do.
Bill ville nok ikke kalt det do, han er mer gammeldags.
Han ville sagt: "Hun skal gå og drite."
Vær kul. Ja. Greit.
Lik og abonnerer, takk.
Stopp. Der.
- Det er Kevins agent. - Hvem snakker han med?
Det er ikke Kevin.
Prøv å ikke røre deg.
Kevin Hart må gjenvinne styrken sin.
Du blir her til det er gjort.
I mitt hus og hører på historiene mine.
Spiser julekotelettene mine.
Da mannen min ble såret, kunne jeg ikke redde ham.
Men nå har jeg en ny sjanse med deg.
Kevin Hart, Amerikas skatt.
Cynthias skatt.
Hallo?
Mamma, få snakke med Kevin.
Nei, han sover nå.
Det er et nødsfall.
Kom igjen, vekk ham.
Hallo?
Er du her for å redde meg? Jeg tror jeg ble forgiftet.
Kevin, hør godt etter.
Vi har vært på rekognoseringsoppdrag, og vi har tatt...
Doug er deg, han erstattet deg!
"Erstattet"? Jeg forstår ikke.
Det er fordi mamma ga deg en svært lav dose narkotika.
Ikke uroe deg, men når du friskner,
må du forstå at Doug prøver å overbevise folk om at han er deg.
Han har fikset tennene, endret sveisen...
Kroppsspråket. Herregud, han er deg.
Men han kan ikke lure staben min.
De vet at det ikke er meg.
De er min landsby.
Kevin!
Du får lønnsøkning! Det stemmer! Alle får lønnsøkning!
Vet dere hvorfor? Fordi jeg er Kevin!
Jeg er Kevin!
Kevin er plutselig veldig trøtt. Han må hvile. Ha det.
- Nei... - Nei, mamma, ikke...
Hvis Kevin vil nå Doug, er det bare én mann han kan snakke med.
Mr. 206.
Hvem er denne Mr. 206?
Han er en berømt stuntmann. Og han er Dougs mentor.
Greit, da er dette enkelt.
Vi tar bare Kevin med til To hundre og seks.
"Vi"? Niks. Jeg drar ikke til 206.
Han er fullstendig psykopat.
Han drepte meg nesten på trening og krevde min beklagelse.
Jordan, Kevin trenger deg nå.
- Trenger han meg? - Ja. Nå.
Jeg trodde ikke Kevin trengte noen. Før han trenger alle.
Greit.
- Da kjører jeg ham til Mr. 206. - Dette er Kevins problem.
- Du bør bare la ham dra på egen hånd. - Nei.
Så lenge jeg er Kevins assistent, skal han aldri kjøre noe sted.
- Den står i fri. - Beklager. Vi sakker farten.
Jeg prøvde å kjøre fortere. Vi gjorde det motsatte.
Jeg er så glad mamma fikk pleie deg frisk igjen.
Hva sa du nå?
Kvinnfolket hadde dop i koteletten min.
- Hun prøvde å forgifte meg. - Hun er utrolig, hva?
Se på deg nå. Kom igjen.
Så hvorfor kaller de ham 206?
Fordi det er 206 bein i menneskekroppen.
Før han ble stuntmentor, knakk han alle sammen.
Nei, det var faktisk 205,
men på hans siste dag sa de at han knakk det 206.
- Hvilket var det? - Lilletåen på høyre fot. Brakk den av.
- Dæven! - Ja.
Hallo?
206?
Mr. To hundre og seks?
- Slutt. Det er 206. - Ja vel.
Det står "Ingen salg på døra." Gå vekk!
Det er ikke noe skilt her.
- Hvem tok det jævla skiltet? - Ikke vi.
Uansett er det ikke derfor vi er her.
Vi selger ingenting.
Du kjenner ikke igjen stemmen min.
Vet du hvem som er på døra nå?
Kevin Hart, skuespiller og komiker.
Jeg ba dere nettopp...
...dra til helvete!
Greit. Du! Fanken.
Det er meg, vennen!
- Det er meg! - Kevin Hart!
Gi meg én grunn til at jeg ikke skal drepe dere nå.
Kevins neste film vil gi ham en Oscar.
Vent nå litt. Eleven din.
- Vi er her på grunn av Doug Eubanks. - Hva med ham?
Vi er her fordi han går fra vettet.
Ja, han er absolutt...
Det er ikke sant, for du fortjener ikke en løgn.
Jeg er ikke her for å lyve. Jeg skal være ærlig.
Jeg ødela for ham, og er her for å rette det opp.
Jeg kan ikke gjøre det uten deg, Mr. 206.
Hvordan vil dere ha teen?
BAK ALLE STUNTMENN ER MIDDELMÅDIGE SKUESPILLERE
Gjør jeg dere utilpass?
Nei, jeg er bare så nervøs for deg.
Fordi du har veldig varm te, og den er rett over ballene dine, så...
Hva er det du gjør?
Herregud. Hva faen!
- Gi deg. - Hva faen?
Gi deg.
De gamle babylonerne mente undertøy var et tegn på svakhet.
Jeg er enig.
Det respekterer jeg.
Respekterer det.
Jeg vil bare...
Jeg vil bare takke for at du tok deg tid, for jeg vet at du ikke...
Dropp komplimentene. Hva gjelder det?
Jeg vet du er Dougs mentor.
Ikke sant?
Om det er noen som vet hvordan han handler og tenker...
Jeg trenger hjelp.
Pass øyet.
Vi går en tur.
Doug Eubanks er mer enn bare en tidligere elev.
Han er min venn. Min fortrolige.
En kort stund i 2003, min elsker.
Doug er den mest fryktløse stuntutøveren jeg har trent.
Én gang ba han meg stikke ham med en ispil.
Han måtte kjenne hvordan det føltes, for å filme det.
- Gjorde du det? - Med glede.
En stuntmann omfavner smerte.
Risikerer livet for skuespilleren hver dag på settet.
Og av og til sier skuespilleren "takk".
Av og til sier de ikke takk.
Noen ganger sparker de deg og tror de er John Rambo,
mens de bare er små kjerringer med enorme egoer.
Ja. Så snakker du med ham for meg?
Skuespillere snakker.
Stuntmenn... stunter.
Du må slåss mot Doug.
Og du vil tape.
Hvorfor snakker du med meg, da?
Eneste grunn er
at alle er fanget i en historie de selv har laget.
- Jeg kjenner historien du er fanget i. - Ja, det er en hevnhistorie.
- Det er ikke hevn, men frelse. - Nei, det er helt sikkert hevn.
Hva vil du egentlig?
Få livet tilbake. Beseire Doug.
Beseire Doug. Er Doug fienden?
Doug er slemmingen og du er den snille? Jeg vil sjekke at jeg hører riktig.
Kanskje vi begge er slemme.
Nei, Kevin.
Dere er begge snille.
- Hørte du det? - Jeg prøver å forstå det.
- Han knullet Doug. - Det hørte jeg ikke. Hva?
- Han knullet Doug. - Jeg oppfattet ikke det. Jeg...
- Han sa han hadde knullet Doug. - Nei, jeg så en marihøne. Jeg må...
- Så han har på en måte knullet deg. - Nei, vent nå litt. Han har ikke...
Dette er min dojo.
Det ser litt ut som en haug med trær. Men greit.
Du store min.
- Unnskyld meg. - Beklager.
- Unna vei. - Ja.
- Unna vei. - Ja, unnskyld.
Dere må dele stien, folkens.
Det er vår feil. Vi visste ikke om stien.
Jeg ante det ikke.
Så det er her du skal trene meg til å møte Doug?
La meg forklare deg noe.
Stuntmannens trossetning: Vær din skuespiller.
Hver rolle du har trent til, trente Doug hardere til.
Hver kampsport du gjorde, lærte Doug på ordentlig.
Han måtte. Når kameraene kjørte, var han i fare, ikke du.
Mens du satt i Video Village, drakk latte og spiste sushi av nakne modeller.
For det første fikk jeg øyekatarr.
Jeg fikk en lærepenge. Har ikke skjedd siden.
Du verdsatte aldri Doug.
Dere gjør det aldri.
Jeg har nylig lært at det er mange mennesker jeg har undervurdert.
Bra, Kevin.
Det er modning.
Ser du den grenen?
Ja.
Klatre opp i treet, ta tak i grenen og kast deg i bakken.
Hvordan skal jeg...
Vil du vite hvordan Doug tenker? Hvordan han jobber?
Du må se verden slik han ser den. Uten frykt. Uten å nøle.
Men jeg er litt redd. Jeg bare nevner det.
- Jeg er ikke... - Melder meg som tributt.
Visst pokker.
Dette er Kevins reise. Det er hans gren.
Du skjønner ikke. Vet du hvorfor?
Fordi det Kevin har, er mitt.
- Ikke din materielle formue. - Nei.
- Eller inntekt. - Nei.
- Eller din suksess. - Nei.
- Eller de sjeldne bilene dine. - Nei.
Ingenting av det. Men smerten hans. Angsten.
Så alt som er vondt, er mitt også. Det er min reise.
Ja vel.
Herregud.
Hva skjer, folkens?
Dette ser ikke bra ut bakfra. Hva skjer?
Du kan ikke konkurrere med Doug.
Men du har åpenbart én ting han aldri får.
Du har en makker.
Andre?
Nei, Andre er min... Hva kaller du det...
- Jeg er bare... - Han er...
- Nei. - Jeg er assistenten...
Du. Nei. Andre er din hva?
- Jeg vil at du skal si det. - Han skulle.
- Han står her. Andre er din hva? - Ikke.
- Han er din hva? - Han er assistenten min.
- Si det. - Andre er... Han er makkeren min.
- Si det. - Han... Andre er makkeren min.
- Si det. - Makkeren min.
- Du må si det. - Greit.
Andre er makkeren min.
Pokker ta, Kevin. Du må si det, for faen.
Og du må tro det helt inn i margen.
Andre er makkeren min!
Jeg sa at Andre er makkeren min!
Hvem er makkeren din?
- Andre er makkeren min! - Jeg er makkeren din.
- Andre er... - Jeg er makkeren din!
Hva skjer med meg?
Skriking er bra. Modning gjør vondt.
En smerte ingen stuntmann kan ta for deg.
Du kom hit for å finne en mentor.
Men det er deg. Du er mentoren.
Visst faen.
Bruk dette øyeblikket til å snakke sammen, dere to.
Snakk om det nye båndet.
Jeg henter teen min.
For en jævla dag.
Nå som jeg er utnevnt til din makker, har jeg en idé for Doug.
Vi kan samarbeide om dette. Vi må komme oss nær ham.
Vi trenger ikke å filme ham eller noe... Hva er i veien?
- Arret på hånden hans. - Hva?
Jeg kjenner igjen arret.
"ØKSEHYTTA" REKVISITT FRA 2018
Vi har ingen planlagte leveranser. Vennligst snu.
Jeg har stevnemøte med kona mi om en halvtime.
Kjøttbollekveld.
Alt jeg vet, er at jeg fikk en pakke fra Debra Simon i studioet.
Jeg kan enten legge den igjen her, eller ta dem med inn.
Hva vil du jeg skal gjøre?
Kjør inn.
Det var det jeg tenkte. Sees snart.
Hei, Ronald Mondolvia. Mondolvia rørleggerfirma.
Lisensiert og godkjent. Noen har lisens, ikke godkjenning.
Andre er godkjent, ikke lisensiert. Jeg er både lisensiert og godkjent.
- Sendte Debra en rørlegger? - Ikke en rørlegger. Rørleggeren.
Jeg kan gjøre alt med rør. Av og til trenger jeg ikke rør.
Én gang tettet jeg en konvolutt.
Vann sprutet overalt. Det var sinnssykt.
- Hva er i bilen? - Herregud.
Hold på ballene dine.
For dette, min venn, er en kommode.
Importert marmor. Vakker konstruksjon i ett stykke.
Tolvtrinns bidet. Med air-fryer på høyre side.
Du kan lage mat, spise og drite samtidig.
Bare noen få av disse i verden.
Dette er en av de beste gavene i universet, så kan du...
Skal du...
Skal du hjelpe meg?
- Ja vel. Faen heller. - Greit.
Jeg holder oppsyn. Løft den. Med ryggen.
Stor gutt på vei.
Andre har vaktens oppmerksomhet.
- Greit. - Sikker på at du er klar for dette?
I familien vår, hvis en skuespiller er i trøbbel,
står vi ikke bare og ser på.
Vi slåss, og hvis vi må, dør vi.
Verden kunne trengt flere mennesker som... Vent, hva er etternavnet ditt?
Mondolvia.
- Hvor skal jeg sette denne greia? - Det er million-dollar-spørsmålet.
Tenk på dette.
Den kan stå i garderoben og vises frem som en premieponni.
Eller på badet, helt privat.
Det er et tredje alternativ. Hør nøye etter, for dette er sinnssykt.
Du kan sette kommoden her
midt i stua.
Og du kan drite en stor last her,
se alle rett i øynene og få dem til å lure på hva du gjør.
Og jeg vet hva du tenker. Det er aggressivt, ikke sant?
- Du vil få så stor respekt. - Kjenner jeg ikke deg?
Kjenner du ikke...
Vet du hva det er?
Dreit ikke du en så stor last
at folk trodde en hund var løs i rørene?
Hvordan skal jeg drite... Hva er det du snakker om? Nei.
- Ikke deg? - Nei.
- Ikke? - En hund i rørene?
Var det en dachs? Så ut som...
Nei, var det hunden?
- Vent her. Jeg tar meg av deg. - Ja, jeg venter her.
Du fikk meg til å bedriten ut.
Kevin, går det bra, kjære? Alt gikk utrolig bra. Alt i orden?
Ja, det gikk bra. Men jeg svetter ræva av meg.
Herregud. Hvorfor laget du ikke hull?
La oss få deg ut og banke noen.
- Kom igjen. - Ja!
Hva driver du med?
Morsom historie. Du kommer til å le deg i hjel.
Jeg lukket denne greia litt for hardt.
Jeg får den ikke opp uten verktøy.
Gi meg et øyeblikk, jeg henter verktøy. Jeg kommer straks tilbake.
Andre, slutt å kødde. Seriøst.
Andre!
Du.
Var det fyrverkeri?
Jeg bor ved siden av, på Mondolvia-godset.
Sendte du det opp? Du vet det er ulovlig.
Det er ikke vårt. Vet ikke hvem det var.
Det skremte livet av meg. Og jeg har pacemaker.
Hva har du å si til ditt forsvar?
Det er ikke mitt fyrverkeri. Og jeg dreit ikke i noen rør.
Hva?
Det var for Andre.
Andre?
Andre, kom igjen. Jeg mener det.
Hva tok så lang tid? Hvor ble du av?
Etterlot meg i kassen med stillhet. Ikke gjør det.
Hva i helvete er det?
Andre, er det en motorsag?
Vent litt, Andre.
Greit. Ro ned.
Du skjærer av meg hodet, for faen. Herregud, hodet mitt.
Ikke mer motorsag! Herregud.
Pokker. Hva faen, Andre?
Fanken.
På vegne av stuntskuespillere overalt, er jeg glad for å si...
Dette er oppgjørets dag!
Vent!
Trenger en stor stuntlegende motorsag?
Det er det jeg snakker om. To menn.
Hva med to hunder ved bollen? Jeg vil spise.
Ja.
Du har kniv.
En tøffing som deg.
Stuntlegende, trenger du kniv? Til en småtass som meg?
- Faen heller. Jeg dreper deg med nevene. - Hva? Hva skal...
Ja.
Og det gikk ikke så bra for deg i den lille gangen.
Jordan rundjulte deg.
Masken jeg hadde på, var 100 % polyester. Fikk ikke puste. Svettet på linsene.
- Et barn kunne rundjult meg. - Flott unnskyldning.
Supermann-slag!
Fanken.
Pokker.
Andre, gjør makkergreiene.
Jeg fant på alt det om makkeren din.
Tror du jeg hjelper deg?
At jeg setter en grådig, utakknemlig,
overvurdert skuespiller over en stuntmann?
Jeg tenkte det ville vært gøy å gi deg falskt håp før du døde.
Fanken! Du knekker armen min.
Ja, og alle de andre 206 beina i kroppen din.
- Så tar jeg deg i ræva. - Jeg visst du var rævtaker.
- Jeg stikker deg. - Søt kniv.
Hva skal du gjøre med den? Skal du skade meg med den?
Nei. Men det skal hun.
Pokker.
Å, du tok ham. Greit.
Svarte helsike.
Greit. Du.
Se på meg.
Alt i orden.
Tørst.
Hva er du?
Bare tørst.
Vi skaffer deg noe å drikke.
Du kastet en kniv i hodet hans.
Hva annet kunne jeg gjøre? Jeg siktet på skulderen.
Hvordan? Han er på størrelse med en peis.
Dette er ham.
Han er våken. Det er et godt tegn. Det går bra med ham.
- Hva snakker du... Går det bra med ham? - Ja, han er...
Han er en jævla zombie. Går det bra?
Herregud, han brenner seg.
Han får brannsår på hånda eller noe.
Ikke det verste som har skjedd ham.
- Det er sant. - Hei.
- Hei. Der er han. - Hei.
Hvordan går det? Herregud.
- Han er... - Han er ok.
- Tar seg bare en lur. - Han er ikke død.
- Er han ok? - Ja.
Vent, hvor er Andre?
Hvor er min kjære gutt?
Ikke vær redd. Jeg fant ham.
Beklaget. Jeg dummet meg ut.
Jeg ble tatt.
Jeg trodde jeg hørte stemmen din, men det var stemmen hans.
- Verdens verste makker. - Stille.
- Jeg holder kjeft. - Stille.
Krummer du ett hår på min sønns hode,
skjærer jeg deg opp fra hake til baller.
- Hvem faen er du? - Mamma. Glad i deg, mamma.
I himmelen, om jeg dør.
- Hva i svarte gjør moren din her? - Moralsk støtte.
- Og jeg er glad i ham. - Glad i deg, mamma.
Men jeg banker deg! Prøv meg!
- Mamma. - Glad i deg.
Hvorfor har dere ikke våpen?
- Vi er ikke her for å drepe noen. - Ikke?
Så hvor er Mr. 206?
Han... lager frokost.
Tror du det er en jævla spøk?
Du tror det er en jævla spøk.
- Hold kjeft. Hvorfor gråter du? - Jeg føler at du er trist...
Mannen var mentoren min.
Han var min muse. Min klippe.
I 2003, i en kort periode,
mens jeg var forvirret om seksualitet, var han min elsker.
- Høres ut som... - Hold kjeft.
- Ikke... - Du. Hør her.
- Doug. Kondolerer. - Ja, kondolerer.
Så lei for det.
Lei for det?
Så dere er en gjeng glupinger.
Trodde jeg drepte dere alle nok på det jævla kontoret.
Greit, Doug.
Hør her. Ikke gjør ham noe.
- Hører du? Ikke gjør ham noe. - Bryr du deg plutselig?
Har du plutselig et hjerte, Blikkmann?
Du driter i alt.
Denne mannen er bare en av dine ansatte.
Det betyr at han kan kastes etter bruk.
Det stemmer ikke. Den mannen er det motsatte av det.
- Andre er 34 år gammel. - Trettifem.
- Han er venstrehendt. - Høyrehendt.
- Redd for skorpioner. - Elsker skorpioner.
- Han vant stavekonkurransen i sjette. - Fjerde plass.
Han memorerte alle replikker i House Party. Barn og spill.
- Det gjorde du. - Ja. Det er meg.
Andre er den ene jeg ikke kan leve uten.
Jeg er din, blø eller dø.
Selv om jeg håpet på mer blø og mindre dø.
- Jeg tror jeg dør snart. - Nok.
- Nok. Jeg holder kjeft. - Slutt, Doug.
Du vil ikke ha ham engang. Det var jeg som rotet det til.
Det var jeg som kastet deg ut.
Som tirsdagens søppel og etterlot deg på fortauet.
Gjorde det uten å blunke. Du vil ha meg, ikke ham.
Så slipp ham og ta meg.
Vil du det? Skal jeg slippe ham?
- Si det igjen. - Du må slippe ham.
- Mamma, hva med deg? - Slipp ham, er du snill.
- Slipp ham. - Slipp meg.
- Slippe deg? - Ja takk.
Alle ber meg om det. Jeg bør slippe.
- Jeg slipper ham, mamma. - Takk.
Pass på at dere ser på. Ser dere på?
- Takk. - Kom deg...
- Fanken. - Nei.
Han slapp. Bokstavelig talt.
- Jeg slapp ham godt. - Dette slutter nå, Doug.
Greit for meg, Lillefot.
Da gjør vi det på den harde måten, din jævel.
Jeg tar deg.
Vennen. Gutten min lever.
Han lever.
- Jeg er ok. - Du er ok.
Det gikk bra. Bordet tok faktisk av for tallet.
Så dere meg? Det var fallet jeg aldri fikk gjort i skogen.
- Min hyllest til deg. - La oss få deg opp.
Jeg er glad i...
- Ta det rolig. - Vi må få ham... Herregud!
Hva skjedde?
- Ingenting. - Bare en liten del av bordet...
- Hvilken del? - Ikke rør.
- Hva er galt? Jeg vil vite det. - Ikke rør det.
Det er ingenting, ikke noe sprøtt. Bare en liten flis.
Hent pinsett og få den ut. Hvorfor holder dere meg igjen? Få den ut.
- Slutt å fikle med den. - Slutt.
La oss få ham på sykehus.
Det føles som om det er noe i nyren min.
- Og når jeg går... - Kom, vennen.
Greit. Herregud.
Hva i svarte er det?
Jeg installerte tilpassede lys, men du lærte aldri å bruke dem.
I alle de årene var jeg stuntmannen din.
- Få ham til sykehus. - Jordan, bli med meg.
Vær forsiktig. Kom igjen, kjære, hjelp meg.
Du skjønner, Kevin, det var ikke bare å falle,
bli sparket i ansiktet og bli satt fyr på.
Det var ikke alt jeg gjorde for deg.
Husker du Justice Squad 2?
Du ville legge på deg 15 kilo for rollen.
Dermed måtte jeg også legge på meg 15 kilo, Kevin.
Jeg er prediabetisk, din egoist. Jeg havnet nesten i koma.
Ta det rolig, Doug.
- Beklager. Jeg gjorde feil. - Hold kjeft.
Nei, mamma. Jeg kan ikke dra.
Jeg lar deg ikke dø. Jeg mister ikke én til.
Hør her, mamma. Se på meg.
Jeg vet du skulle ønske du kunne reddet pappa.
- Ja. - Jeg vet det.
Men dette er annerledes. Jeg er ikke bare Kevins assistent.
Jeg er makkeren.
Vet du hva første regel for makkere er?
- Ikke gjør skade? - Nei, det er leger, mamma.
Første regel for makkere er at de ikke finnes.
Det er Fight Club, mamma, det vet du. Brad Pitt og Ed Norton er med i den.
Si det, da.
Hør godt etter.
Da jeg var makker, var jeg misunnelig
på hovedrollene og all æren de fikk.
Og jeg sa til meg selv at når jeg får en hovedrolle,
vil jeg få den samme æren. Vil smake den. Og det gjorde jeg.
Men da jeg smakte, taklet jeg det feil. Jeg var egoistisk og dum.
Og innså at jeg trenger landsbyen min. Og du er en del av den landsbyen.
Jeg trenger deg, for faen.
Så gi meg en sjanse til å gjøre det godt igjen.
Gi meg en sjanse til å bevise at dette er det jeg vil.
At jeg vil ha deg. Jeg trenger deg.
Hva om jeg gir deg sjansen til å suge meg?
Jeg lever livet, kompis. Jeg er i herskapshuset ditt.
Jeg bor her. Jeg har karrieren din.
Agentene dine elsker meg.
De gutta elsker meg. Skaffet meg en rolle.
- Chucky i den nye... - Tok du den dritten?
Trekk tilbake før jeg flår leppa di.
Skal også være med i den nye Woody Allen-filmen.
Blir gøy å se pressen rundt det.
Nei. Gi deg. Våkne.
Hva skjer?
Jeg tror du skulle prøve å overbevise meg
om at selv om du har blitt spiddet av et stort stykke av et snobbemøbel,
så vil du gå inn igjen og kjempe mot en galning
som er deg fysisk overlegen på alle mulige måter.
For du er ikke bare hans makker. Du er hans beste venn.
Visst pokker er jeg det.
Så hvorfor alt dette bryet? Den svenske skuespilleren? Torturkammeret?
Tror du det er lett å stjele en manns identitet?
Lett å stjele ansiktet hans? Det er det ikke, søta.
Det er mye vanskeligere. Måtte få fingeravtrykket hans først.
Etter det måtte jeg ta alle passordene dine.
Etter det, stemmeidentifikasjonen din.
Alle de andre hemmelighetene dine. Jeg fikk tak i alt.
Så nå har du alt du trenger for å være Kevin.
Du fjernet til og med føflekken din, din syke jævel.
Ja. Vet du hvorfor? Fordi jeg er Kevin Hart.
Jeg har alle pengene i verden. Jeg har den beste hudlegen.
For jeg er Kevin Hart.
Dr. Sanchez ville aldri rørt den grove huden...
- Men det gjorde hun, rasshøl. - Fanken.
Her. Dasker deg.
- Vent. - Hva er det?
Supermann-slag!
Ikke i dag.
- Det var det jeg sa. - Drittsekk.
Jeg var ikke ferdig med deg.
Ja da.
- Jeg har kroppen din. - Du trenger ikke gjøre dette.
- Gi meg en sjanse. - Nå...
- Nei, Doug. - Nå vil jeg ha sjelen din.
Ikke ta sjelen min.
Jeg tar sjelen din... Hva skjedde med meg?
Hva faen gjorde du mot meg? Pokker.
GJØR MEST SANNSYNLIG EGNE STUNT
- Du stakk meg i skulderbladet. - Da er Doug fint ferdig.
- Tok meg godt. - Jævel!
Vent, Andre...
Var det stykket du hadde i siden?
Makker for livet.
Nei, det skulle bli der for å stoppe blødningen.
Jeg sa det var en dum idé, men hører han på moren sin?
- Jeg gjør alt for deg. - Du. Se på meg.
Du er den beste makkeren jeg har sett.
Ring politiet. Bli hos Doug til de kommer.
Vi må få deg på sykehus.
Denne gangen kjører jeg.
Jeg kjører faktisk.
Jeg så hvordan du kjørte sist gang, så jeg tror jeg tar det herfra.
- Hva om vi... - Vi finner ut av det.
Jeg bruker føtter og hender. Du sitter på fanget.
Han er i sjokk. Jeg har deg, kompis. Hold øye med Doug.
Jeg har deg, kompis.
Jeg var så dum.
Egoet mitt fikk styre.
Og jeg er ærlig talt heldig som er i live.
- Det er vi begge. - Hvorfor er han her igjen?
- Han er en viktig del av teamet mitt. - Ja vel.
- Hei. Beklager at jeg er sen. - Det er hun også.
Og de.
Hvem er den eldre damen?
Snakker du om den vakre kvinnen der bak? Det er mamma.
- Hvordan er maten, mamma? - Så forvirrende.
- Ja. - Men jeg elsker den.
Jeg vet ikke hva hennes rolle er ennå.
Vi prøver fortsatt å løse problemene, men jeg vet at det kreves en landsby
for å styre min verden, og hun er en landsbyboer.
Hva er "en landsby"?
Jeg må si du har forandret deg, Kevin.
Jeg lærer bare å sette pris på dem som betyr mest i livet mitt.
Betyr det at du er med på Jeffersons 2?
Ja, jeg må bare sjekke med stuntmannen først.
Er ikke han i fengsel nå?
Jo, det stemmer.
Jeg glemte det.
Glemte det.
Vakt! Slipp meg ut herfra.
- Dere tok feil mann. - Hold kjeft, for faen.
Jeg er Kevin Hart.
Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Mari Rowland