Itt vannak az egyesületünk csodálatos okiratai.
Igen! Éljen!
Arra gondoltam, szervezhetnénk egy szuper koncertet.
Van még két-három kontaktom.
VINCENT! ÉN VAGYOK, NICOLAS.
- Klassz a Vincent-os sztorid. - Válaszolt?
Igazából totál hülyének nézel.
Tudom, hogy elítéltek.
Csalás, hamis személyazonosság...
Vagy felmész a csoport üzenőfalára, és írsz egy szép üzenetet,
vagy én posztolom ki a viselt dolgaidat.
Nem szabad, hogy gyenge legyen a szíved.
Szörnyeteg vagy!
NOHA VALÓS TÉNYEK IHLETTÉK,
EZ A SOROZAT EREDETI FIKCIÓS ALKOTÁS.
MINDEN MAGÁNÉLETI HELYZET FIKTÍV.
2016. MÁRCIUS
BATACLAN
Basszus, de hülye vagy! Megijesztettél.
Jól vagy?
Igen, jól. De jó nagy kuplerájt hagytatok a helyiségben.
Szerencsésen hazaértél?
Nem tudom, de hazaértem, igen.
Szabad tudni, miért nem vetted fel? Baromira izgultam!
Mert nem vagy az anyám.
Azért egy kis tiszteletet... A munkámat végzem.
Hallottad?
Steve az.
Szia, Steve!
Sziasztok!
- Jól vagy? - Igen.
A rohadt életbe! Bocs. Elaludtam, észre se vettem, mennyi az idő.
A francba, de túltoltam tegnap este! Az kávé, amit iszol?
Nekem is csinálsz? Légy szíves!
Persze. De akkor itt maradsz velünk takarítani.
Tudod, mit? Hagyjuk a kávét, nem érdekes.
Így is el fogok késni. Mennem kell.
Jól van, csak menj!
Oké, én...
A BIZALMAS 3. RÉSZ
Nem fárasztja magát.
Kicsit kínosan érzem magam. Nem tudom, hogy mondjam el nektek.
Tegnap este
hallottam, amikor a BRI ostromáról beszélt.
Hogyhogy?
Állítólag az első sorban volt,
őket használták élő pajzsnak a terroristák.
Nem, az nem lehet.
Azt mondta, látott, amikor kiértem az Amelot utcába.
Nem lehetett bent az ostrom pillanatában.
Tudom.
Akkor miért csinálta?
Hát...
Talán, hogy jobban járjon.
Vagyis csak feltételezem. Szóval...
Ha erről van szó, nagyon hitvány.
Tessék.
De...
Egyáltalán nem ilyen a nyomás.
Nem is tudom, uram, Shiva prémium minőséget ígért.
Ez nem az.
Dehogynem prémium. Nézze meg!
- Biztos benne? - Igen.
De mindent visszavihetek Pantinbe, nem érdekel.
Nekem viszont nem élvezet oda-vissza járkálni.
Mit mondjak a tagoknak?
Adhatott volna legalább kedvezményt.
Tudja, hogy nincs sok pénzem.
Jó... hát... oké...
Elviszem. Viszont a hatodikon lakom.
Szállítás csak a kapuig van.
- Mi? - Ide van írva.
A francba!
- A rohadt életbe! - Yo!
- Már megint hozol valamiket? - Szia! Igen.
- Segítsek? - Igen, az jó lenne.
Vigyázz, irtó nehéz! Vettem egy csomó pólót az egyesületnek.
Nagyon örülök! Tetszeni fog nekik.
- Hány van benne? - Ötszáz darab.
Látod, az angol dizájner barátom csinálta.
Menő, mi?
Várj, kapsz egy kis ajándékot!
Fogj egy csomagot!
Adok 10-et 100-ért, és arra teszed rá a résedet.
A résemet?!
Igen. Mondasz egy árat, és abban benne van az árrés. Ahogy akarod.
Nézd milyen! Fogd meg! Jó kis pamut.
- Látod a szövését? - Igen.
A támogatás a lényeg.
Igen, ezt megértettem.
Akkor klassz!
- Chris! - Igen?
Szerda van. A szüleim szombaton jönnek.
- Maradt még... - Négy hónap, tudom.
Komolyan.
Ez az arc!
Nyugi, már van állandó szerződésem, hamar találok lakást.
Meglátod, még hiányozni fogok.
Nem lesz még egy ilyen, mint én.
Igen...
- Szombaton, Chris. - Igen, ne izgulj!
MÉG CHRISSZEL VAGY?
NEM, AZ EGYESÜLETBEN MARADT. JÓL VAGY?
NEM IGAZÁN, DE KICSIT JOBB.
ÉS TE?
TENGEK-LENGEK...
MEGINT :)))) OTTHON VAGY?
IGEN.
MIÉRT NEM GITÁROZOL?
Jaj, ne! Nem komplett!
Jó napot! Isa vagyok a Fleche d'Ortól.
Igen, igen! Jó napot! Köszönöm, hogy visszahívott.
Nincs mit, ez csak természetes. Jól van?
Igen, jól. Meg tudta hallgatni az üzenetemet?
Nagyon jó!
Őszintén sajnálom, de júniusig tele vagyunk.
Rendben, értem. Hát, jó. Nagy kár, de felírom, és...
adott esetben még telefonálok. Ez kuka.
Pontosan hány együttesre gondol?
Ambiciózusak vagyunk ám! Igazi szép estét szeretnénk.
De természetesen
az az elképzelés, hogy az Eagles szellemiségénél maradunk.
Három különböző együttes, a számok fele átvett, a másik fele saját.
Főleg túlélők, persze zenészek a színpadon.
Egyelőre kicsivel több mint 300-an vagyunk.
Szia, Chris! Csak annyi, hogy részünkről nem megy.
A becslések szerint, mert rokonokra, barátokra is gondolunk...
Biztosíthatom, hogy csodaszép este lesz.
Nem lehet, sajnálom.
Sajnálom, de nem érünk rá.
Most nem, de reméljük, majd legközelebb.
Chris, mint Christelle, és Blandin. Így ejtik.
A számom 06 39 98 12 52.
Az "Állj ki Párizsért" egyesületnél dolgozom.
Azt hiszem, ezt már mondtam.
És hát, várom a hívását. Viszonthallásra!
Amúgy... imádom, amit csinálnak!
Basszus, mekkora egy seggfej!
- Szia! - Sziasztok!
Szia!
Köszi, hogy visszahívtak. Nagy rajongójuk vagyok.
Elnézést! Azért kerestem meg önöket,
mert koncertet szeretnék szervezni.
Március 27?
Igen, elég kevés az idő, de miért is ne?
- Sziasztok! - Szia!
Megnyitom a hetedik közgyűlést,
és át is adom a szót az első alkalmazottunknak, Chris Blandinnek.
Érzem, hogy nem tudnám visszafogni, már itt zsizseg.
Tessék!
Csak mert van egy tényleg nagyon nagy hírem.
Szóval, barátaim, beszéljünk keveset, de jól, beszéljünk a rockról!
Lulu Van Trapp. Ismeritek?
Angolok? Franciák?
Én ismerem. Bocs. Egy fesztiválon láttam őket.
Akkor egyetértünk, hogy a legjobbak.
- A világ legjobb együttese lesznek. - Igen.
Videód is van?
Előkészítettem. Kész. Figyelem!
Igen, elég ütős!
Zseniális!
Jó a hangzás!
Benne vannak a Lulujeid?
Az nem kifejezés! Támogatnak, velünk tartanak,
elhívják a barátaikat, és főleg: ráérnek 27-én.
- Március? - Igen.
Nincs az túl közel?
Való igaz, közel van, Fabien, egyetértek veled,
ugyanakkor szuper időpont, és főleg: gyorsan pozícionálnunk kell magunkat,
mert van egy termem, ami velünk van.
Van két együttes, talán három, a Luluk és mi.
Úgyhogy azt hiszem, bele kell vágni.
Oké, köszönjük, Chris!
Akkor így folytatjuk.
Kevés az idő a hónap végéig,
így együtt kell gondolkodnunk.
Szuper! Szóval...
Még csak annyit, hogy gond nélkül megcsinálható.
Szóval ennyi.
Szép nyugodtan átbeszéljük?
Nem semmi a koncert, nem siethetjük el ma délelőtt.
Pontosan.
Akkor haladjunk! Mielőtt tovább mennénk a napirendi pontokban,
szeretnék felvetni egy témát, amitől nagyon kínosan érzem magam.
Már néhányatokkal beszéltem róla,
de azt hiszem, nagyjából mindenki tud róla.
Van valaki az egyesületben, aki talán nem egészen becsületes.
Nem azért vagyunk itt, hogy ítélkezzünk Steve felett,
de állítólag több változata is van a november 13-ájának.
Én, személy szerint semmit se láttam, semmit se hallottam.
- Mit tegyünk? - Először is bizonyosság kell.
Miről?
Ha mitomániás, el kell küldeni.
Méghozzá azonnal.
Fontos, amit csinálunk, nem?
De már beadta a kérvényét a segélyalapnak.
Hogy tudnánk leellenőrizni?
Beszélhetek a rendőrökkel, de ha tévedünk...
Már elnézést, de szerintem nem tévedünk, Léon.
Sajnálom, de én például kétszer voltam fültanú,
és a változatok egyik alkalommal sem voltak koherensek.
Akkor mit csináljunk?
Szerintem fel kellene hívnod.
Hívd fel és mondd azt, hogy megkerestek a zsaruk,
mert probléma van a mobilja cellainformációival
13-a estéről, például.
Mi? Nem. Szó sem lehet arról, hogy mellébeszéljek!
Nem, ez csak egy teszt.
Meglátod. Felhívod, és meglátod, mit felel.
Biztos olyasmit fog mondani, hogy ellopták a koncert napján.
Nyakam teszem rá.
Lehet, hogy elveszítette vagy ellopták a koncert napján. Van ilyen.
Most komolyan... Ez azért durva.
Veled még nem fordult elő, hogy elvesztetted a telefonodat?
- Felhívom. - Jó.
- Nem. - De, felhívom.
Késő.
Myriam!
- Szia, Myriam! - Szia, Steve! Jól vagy?
Igen, igen, megvagyok. Minden rendben?
Tehetek érted valamit?
Nem, csak azért hívlak, hogy szóljak.
Miről?
Hogy nyomoznak utánad. Rendőrségi nyomozás.
Hogyhogy?
A telefonod cellainfói 13-a estéről
állítólag nem egyeznek azzal, amiket meséltél.
Nem, várj, ez érthető.
13-án délután elhagytam a telefonomat.
Chateaudunben.
De nem értem. Nincs ennél jobb dolguk a zsaruknak?
Mi... mi a...
Komolyan mondom, elképesztő.
Jobban tennék, ha az iszlamistákkal foglalkoznának.
Ne hülyeségeken agyaljanak!
Igen, Steve...
- Komolyan. - Rendben.
- Leteszem. Jó, puszi. - Kösz. Szia!
A bizalom az egyetlen tőkénk. Példamutatónak kell lennünk.
Tehát...
mint mondtam, az unokatestvéremmel voltam, ő meg a barátjával.
Mindketten ott szemben.
- Itt. - Értem.
Rendben.
Nem sokkal előtte rendeltük meg az italokat.
És ott volt az a fickó... a szomszéd asztalnál.
Egyedül volt.
Egyik cigiről gyújtott a másikra.
Arra gondoltam, esetleg...
Esetleg tudják az emberek nevét, akik aznap este a Carillonban voltak?
Nem, csak az igazságügynek van meg a merényletek áldozatainak listája.
Nagyon védik. Úgy hívják, "az áldozatok egyedi listája".
Viszont egyesületként sok emberrel találkozunk,
sok történetet hallunk. Szóval, hogy nézett ki az a fiatalember?
Kis fekete sapka volt rajta.
Igen.
És nagyon fehér tornacipő.
Igen.
Megnyerő arca volt.
Legalábbis szerintem megnyerő volt.
Mit mondhatnék még?
Emlékszel, volt-e szakálla?
Volt.
Jó. Emlékszel a szeme színére?
Kék szeme volt.
Jól van.
Ez azt jelenti, hogy a lakás most rögtön szabad?
Szuper!
Igen, hogyne. Háromhavi lakbér.
Nagyszerű! Tökéletes!
Most adjam is oda?
Nagyon köszönöm. Viszontlátásra!
- Szia! - Rohanok az egyetemre.
- Ja, jó, akkor szia! - Szia!
Myriam! Várj! Ne haragudj!
Reggel óta kínlódom a számítógépemmel,
gond van a wifivel a tűzfal miatt,
vagy akármi. Nem tudok emailt küldeni.
- Használd az enyémet! - Szuper! Köszi.
A jelszó: Rock The Cashbah.
- Clash vagy Rachid Taha? - Találd ki!
A hívott szám jelenleg nem kapcsolható.
Igen?
Csodálkozom, mert nem kaptam meg az árajánlatot.
Ja, Myriamnak küldték el?
Jó, rendben, így már utána tudok nézni.
Igen... mert szeretném...
Szeretném, ha...
Igen, szép részletek, amiket mindenkivel meg lehet osztani.
A dátum elvileg 27-e lenne.
Lehetséges?
Jó, küldje el az árajánlatot, és utána beszélünk.
Oké, szuper!
Remek! Viszonthallásra!
Myriam!
Engedj el! Hol van Myriam?
Myriam! Hol van Myriam?
Nem tudom, Steve. Mi történt?
- Hol van, baszki? - Hé, nyugi! Nincs itt.
- Nincs? - Nincs.
Te tudsz róla?
Miről tudok?
Hogy nyomoznak a zsaruk?
Hagyd abba, baszki!
Totál hülyének nézel?
Azt hiszitek, nem értem a kamuzásotokat?
Nem meritek megkérdezni
szemtől szembe a dolgokat. Tök hülyének nézett az a ribanc!
Nyugodj meg, Steve, jó? Vegyél vissza a hangodból,
különben tényleg megkapod a zsarukat!
Máris hívom őket. Ezt akarod?
Hol voltál november 13-án este?
Az elejétől fogva itt vagyok.
Lehet, hogy vannak hibáim.
Jó, túl sokat iszom, de basszus, esküszöm...
Esküszöm, megteszem, amit tudok.
És ez az egész fontos nekem.
Az embereknek, akik hívnak, hajnali 3-kor is felveszem.
Ez fontos! Érted?
- Te is tudtál róla? - Igen.
Hát, igen.
Én vagyok az! Hát senki nem szól semmit?
Sajnálom, Steve, nincs tovább.
Menj el, légy szíves!
Igen, jobb is. Tényleg jobb lesz így.
Szánalmas.
Nem akarok több ilyet az egyesületünkben.
Mindenki jól van?
Megijesztett.
Nem lesz semmi baj.
LÉON
Chris!
Ez most komoly!
Chris!
SZIA, MYRIAM! ITT VAGY?
NEM TUDOK ALUDNI.
FÁJNAK A SÉRÜLÉSEIM.
Chris! Hol aludjak ma éjjel? Nyisd ki!
MYRIAM! ITT VAGY?
Beszéltél Léonnal tegnap óta?
- Miért? - Semmi, csak úgy.
Utána a városházára kell menni.
Ja, tényleg!
- És a hivatalos fogadás? - Kicsivel előtte találkozunk.
Igen.
De te intézed.
Igen.
Mi a helyzet?
Igazából nagy gondban vagyok.
Hogyhogy?
Eladósodtam. A stylist vállalkozásom sehogy sem indul be.
A múlt hónapban még anyámnál laktam.
El kell költöznöm a mostani lyukból,
próbálok valami helyet találni, de szarok a papírjaim.
Miért nem cuccolsz be a szobámba pár napra?
Tudod, Myriam, tegnap, amikor elkértem a számítógéped...
Az történt, hogy lemásoltam a fizetési kimutatásomat, más számokkal.
Léon kiszúrta, ezért akar beszélni veled.
Ja igen, a tűzfalprobléma...
Myriam, még ma felmondok. Teljesen érthető, ha...
Hagyd abba! Miért nem szóltál?
Sajnálom.
Szépen állunk a bizalommal.
Én is titkolok előled pár dolgot.
Tényleg?
Elég sokat beszélgetünk Vincent-nal.
A te Vincent-oddal.
Értem.
Igen. Zenéről beszélgetünk.
Mutat együtteseket, akiket szeret.
Én is megmutatom a dolgaimat.
A dolgaidat?
Igen, apróságokat.
Számokat, amiket írtam.
Azt hiszem, jót tesz.
Én is szívesen meghallgatnám.
Most kicsit féltékeny vagyok.
Beszélek Léonnal. Nem lesz gond a fizetési papírjaiddal.
Köszi. Még egyszer nagyon sajnálom.
De nem akarok több ilyen hülyeséget közöttünk. Rendben?
- Ki akar segíteni a festésben? - Én!
Szuper! Köszi! Ki akar segíteni a festésben?
- Én! - Klassz! Köszi, Renaud! Igen!
- Én is elveszek egyet. - Igen! Hajrá!
És itt ki segít a festésben?
Én nem vagyok túl ügyes.
Jól van, ma nem erőltetem.
Jól van.
Ki segít a festésben?
- Elveszek még egyet. - Remek!
- Elnézést! - Igen?
- Én is kérek egy köpenyt. - Tessék.
Maga Chris?
Igen, én vagyok.
Jeanne Dumonnier.
A Paris Match-tól? Persze!
Örülök, hogy megismerhetem. Mindenki magáról beszél.
Hát...
- Tudom, a háttérben maradna. - Igen.
Többször mondták.
De hát mégiscsak ez a szakmám, és ha jól értem,
egy hosszú cikkben az egyesületről nem muszáj megemlítenünk.
Nem, ez túlzás. Garantálom, hogy anélkül is megy.
Felhívna, hogy nyugodt körülmények közt beszéljük meg?
Nem adja fel?
- Megyek festeni. - Jó, köszönöm.
Na, te sztár? Utána meghívhatlak egy kebabra?
Igen. Megjött az étvágyad?
Elég gáz hely, tetszeni fog.
Sosem hagysz ezzel békén?
- Meglátjuk. - Gyere, segíts egy kicsit!
A kis kitűzők szétosztása következik. Még friss, ma reggel csináltam.
Julie!
Kitűzők, amiket saját kezűleg csináltam.
Mindenkinek adok. Tessék.
Fabien!
Ne haragudj, csak szeretnék beszélni veled valamiről.
Kicsit kínos, de... Csak szerelmi bizsergés.
- Szerelmi bizsergés? - Igen.
Miről beszélsz?
Van egy tagunk, egy lány, akivel beszélgettem.
Ott volt a Carillonban 13-án este, a terasz szélén állt.
Nem messze tőle ült egy fiú, egyedül...
Haza kell mennem.
Várj! Mert a szóban forgó fiún
sapka és tornacipő volt.
Igen? És?
Szóval, tényleg, Fabien, az a lány
annyira megható volt,
és szerintem arra gondol, hogy a rémálom közepette
talán történt valami szép, érted?
Például egy találkozás... Van róla fényképem.
- A rohadt életbe, Chris! - Mi van?
Békén hagynál, kérlek?
Bocs, de nem akarod legalább megnézni a fotót?
Sosem láttam.
- De, Fabien... - Mondom, sosem láttam!
Ott voltál a Carillonban, mindig sapka van rajtad.
Nem voltam ott! Így megfelel?
De, Fabien, várj! Ne haragudj, de... Sajnálom. Várj!
Nem! Hagyd abba!
Mi történt?
Semmi, nem érdekes.
Nem, Chris, ma este kerüljük a drámát. Oké? Mondd el!
Szóval... ami a fizetési kimutatást illeti,
sajnálom, mert Myriam azt mondta, előbb beszélne veled, mint én.
Fejezd be! Nem lett volna szabad belekeverned az egyesületet.
És nem ez az egyetlen probléma. Nem ez az egyetlen gond.
Gyere, megbeszéljük az irodádban! Gyere, légy szíves!
És most elmondod, mi történt Fabiennel.
Azt mondta, nem volt ott a Carillonban.
Mi?
"Nem voltam ott." Csak így közölte velem.
De semmi baj, kit érdekel, a probléma Chris.
De Fabien ott volt a Carillonban.
Kikapcsolt az agya a támadás elején.
Semmilyen emléke sincs. Neurológiai túlélési reflex.
Szóval ott volt, de bizonyos értelemben mégsem.
Basszus! Miért nem mondta?
Miért mondta volna? Fabien nem tartozik neked semmivel.
Kérjek elnézést, vagy már nagyon hülyének látszom?
Hagyd! Ne foglalkozz vele!
Hívtak a rendőrök, miután beszéltek a segélyalappal.
Steve valóban adott be kérelmet, de egyszer sem jelent meg.
Azaz semmit sem kapott.
Büntetőjogilag a hazugság nem büntetendő, nem kockáztat semmit.
Felesleges volt az egész cirkusz.
Akkor jó.
Nem kovbojok vagyunk.
Betartjuk a szabályokat, egyeztetünk, és az én beleegyezésemmel.
Világos?
Igen.
Még valami?
Igen, például a pólók.
Nagyon aranyos, és tudom, hogy jól akarod csinálni.
De van költségvetésünk és állami támogatásunk,
tehát egy ilyen költség nem gond. Ellenkezőleg.
De közvetlen szerződés kell az egyesület és a londoni embered között.
Rendben. Úgy lesz, ahogy akarod.
- Mit csinálsz? - Átküldöm neked a számlát.
Ha bekapcsol végre, mert jó sokáig tart neki.
Hagyd, majd holnap! Oké? Majd holnap megcsinálod.
Oké.
A március 27-ét illetően akarod tudni, hogy jóváhagyjuk-e, vagy sem?
Igen.
Részemről rendben, Chris.
Szuper! Zseniális!
Kezd ez egy kicsit túl sok lenni nekem.
Megyek a pénzügyes urakhoz, hölgyekhez.
Oké.
- És, Chris! - Igen?
Semmit az egyesület megkerülésével!
Igen, persze, hogyne.
Már kinőttem belőle. Vége az algériai szósznak.
Dehogyis!
Ki se mozdulsz nélküle?
Soha.
Jól kell mutatni.
És mondd csak! Vincent...
Igen?
Az együtteséről semmit sem találok róla a neten.
Azt mondja, béna volt.
Ennyi. Összefoglalta.
Vincent-nak soha nem volt önbizalma.
Én meg, mint egy hülye, hittem benne kettőnk helyett. Sőt négyünk helyett.
A pasid volt, vagy nem?
Nem.
Nem, nem. Inkább testvér volt.
De...
Lehet, hogy igaza volt.
Nem volt meg az a valami.
Viszont
jó ösztönnel vette észre, valakiben megvan-e, vagy nincs.
Azaz? Ezt hogy értsem?
Úgy hogy, ha azt mondja, tehetséges vagy, elhiheted neki.
Producerként császár lehetett volna.
Várj, Franck az, a koncertterem igazgatója!
Tessék, Franck! Igen...
Igen, holnap délután ráérek.
Miért nem most?
De, komolyan, itt vagyunk a közelben egy helyes kis étteremben.
Mi van?
Csak addig, amíg megisszuk és megesszük a finomságokat.
Tíz perc múlva ott tudunk lenni. Oké, viszlát!
Ne csináld!
- Gyerünk! - Még nem fejeztem be.
De, edd meg a krumplidat meg a többit!
- Menjünk! - Basszus!
Te meg ki vagy?
Hallgasd!
- Jó napot! - Jó napot!
- Chris, ugye? - Igen.
- Adunk puszit? - Igen, igen...
Finom!
Szólva az első részben Lulu és az egyesület tagjai lépnek fel?
Igen, így van. Utána megpróbáljuk kiegészíteni a formációt.
Ne nézz így rám! Már mondtam, hogy nem.
- Nem hallom, mit mondasz. - Azt mondtam, nem!
És Léon?
Igen. Ismered?
Személyesen nem, de láttuk a tévében.
- Igen, nagyon erős pasas. - Igen.
Igen, és neki könnyebb.
- Miért? - Mert ő hős.
- Nem tudtad? - Nem.
Nem akarja, hogy beszéljünk róla,
de ő szakította át az álmennyezetet.
Így egy csomó ember el tudott bújni.
Én ezt nem mondhatom el.
Myriam! Jól vagy?
Igen.
Egyáltalán nem vagyok rosszul.
- Jól vagy? - Igen. Én nem voltam ott.
A legjobb barátom volt ott. Kapott is egy sorozatot.
Sajnálom.
"MINDEN ZENE ELŐTT KI AKARJUK NYITNI EZT A HELYET"- MONDJA VINCENT RAMIOT
Vincent, az én Vincent-om.
Ő tanította meg, mi a különbség a hangtorzító és a fuzz között.
Egy Peavey és egy világító Marshall között.
Azaz egy igazi zenész és egy turista között.
Mert milyen az igazi zenész?
Így kapásból?
Legyen Steve Albini.
Tényleg?
Ez igen! És inkább a Big Black vagy a Shellac korszak?
Big Face, Rapeman, minden.
Igen?
Léon Baquet vagyok az "Állj ki Párizsért" egyesülettől.
Egy főorvossal szeretnék beszélni.
Egy pillanat!
- Nyitom. - Köszönöm.
Magyar szöveg: Szabó Anita Iyuno