Her er vores organisations fantastiske vedtægter.
Vi kan arrangere en fed koncert. Jeg har stadig nogle kontakter.
God løgn om Vincent.
- Svarede han? - Mig narrer du ikke.
Jeg ved, at du er dømt for bedrageri og identitetstyveri.
Enten skriver du en farvelbesked i forummet -
- eller jeg lægger det hele ud.
- Det kan Émilies hjerte ikke tåle. - Du er et uhyre.
DETTE DRAMA ER FIKTION BASERET PÅ VIRKELIGE HÆNDELSER
ALLE PERSONLIGE OMSTÆNDIGHEDER ER FIKTIVE
MARTS 2016
For helvede, hvor blev jeg forskrækket!
- Er du okay? - Ja, alt er fint.
Men I har godt nok lavet et værre rod.
- Hvad med dig? Kom du godt hjem? - Jeg kom hjem.
Hvorfor tog du ikke telefonen? Jeg var bekymret.
Nu er du jo ikke min mor.
Vis lidt respekt. Det er mit job.
Hørte du også noget?
Det er Steve.
Hej, Steve.
Hej med jer.
- Er alt godt? - Ja, ja.
For fanden da. Undskyld, jeg ...
Jeg sov her. Pis, jeg drak for meget.
Er det kaffe?
- Må jeg få en kop? - Ja.
Så kan du blive og rydde op.
For resten, glem kaffen. Jeg er allerede sent på den.
- Jeg må gå. - Ja, ja, smut du bare.
Han er godt nok fræk.
Jeg kan ikke slippe noget, men ved ikke, hvordan jeg skal tage det op.
I går aftes hørte jeg ham beskrive, da indsatsstyrken gik ind.
Ja, og hvad så?
Han sagde, at terroristerne brugte ham som menneskeligt skjold.
Det er umuligt.
Han sagde, at han så mig komme ud på gaden.
Han kunne ikke være derinde, da de stormede.
Netop.
Hvorfor sagde han det?
Måske for at få sex? Hvad ved jeg.
Hvis det er sandt, er det ulækkert.
Værsgo.
Det er slet ikke det rigtige tryk.
Monsieur Shiwa lovede mig den bedste kvalitet.
- Det er de her ikke. - Jo, det er topkvalitet.
- Er De sikker? - Ja, men jeg kan tage dem tilbage.
Det bliver for meget frem og tilbage.
Hvad siger jeg til de andre?
Han kunne have sænket prisen. Han ved, vi ikke er rige.
Men okay.
Jeg tager dem. Det er sjette sal.
Vi leverer kun til døren. Det står her.
For helvede, hvor irriterende!
For fanden da.
- Slæber du endnu flere ting ind? - Hej. Ja.
- Har du brug for hjælp? - Ja tak.
Pas på, den er tung.
Jeg har købt T-shirts til organisationen.
De vil elske dem.
- Hvor mange er der? - 500.
Det er en engelsk ven, der har designet dem. Sejt, ikke?
Her, du får en gave.
Tag en pakke.
Du får ti for 100 euro og kan tage provision.
Hvad mener du?
Du bestemmer selv, hvor meget du vil sælge dem for.
Tag den. Det er god bomuld.
Kan du se? De fnugger ikke.
Nå, det vigtigste er at støtte os.
Det havde jeg forstået.
Okay, fedt.
Chris.
Det er onsdag, og mine forældre kommer på lørdag.
- Du har boet her... - I fire måneder.
Jeg mener det.
Sæt ikke sådan et ansigt op.
Slap af, jeg har et job nu. Jeg finder hurtigt et sted.
Du vil savne mig.
Du finder ikke en som mig.
- Lørdag, Chris. - Ja, ja, bare rolig.
- Er du sammen med Chris? - Nej, hun var på arbejde.
Det går lidt bedre her.
- Får du spillet guitar? - Orker ikke.
- Gid jeg kunne spille på min. - Vincent? Er du der? Er du vred?
Det her duer ikke.
- Goddag. Isa fra Flèche d'Or. - Nå ja! Goddag.
Tak, fordi De ringede.
- Det var så lidt. Er alt i orden? - Ja.
Har De hørt min besked?
Supergodt.
Vi er booket frem til juni.
Okay, jeg forstår. Det var ærgerligt.
Jeg har jer i baghovedet og ringer måske igen.
- Så er den udelukket. - Hvor mange bands kommer der?
Vi er meget ambitiøse. Det skal være en god aften.
Tanken er selvfølgelig noget i stil med Eagles.
Tre bands, halvt coverbands og halvt egen musik.
Primært overlevende.
Og musikere, selvfølgelig. Lige nu er vi omkring 300.
Det går desværre ikke.
Det er altså med familie og venner.
Jeg lover, at det bliver en fantastisk aften.
Beklager.
Sorry, men vi har ingen ledige tider.
Ikke denne gang. Måske næste gang.
"Chris" eller Christelle og så Blandin til efternavn.
Mit nummer er 0639 98 12 52.
Jeg arbejder for organisationen "Stand for Paris".
Det har jeg vist allerede sagt.
Jeg glæder mig til at høre fra jer. Farvel.
Og jeg er vild med jeres musik!
Hold kæft, hvor er jeg dum.
- Hej med jer. - Hej.
Tak, fordi I ringede. Jeg er kæmpe fan.
Undskyld. Jeg kontaktede jer, fordi jeg vil arrangere en koncert.
Den 27. marts?
Ja, det er lidt kort varsel, men hvorfor ikke?
- Hej, alle sammen! - Hej.
Så åbner jeg vores syvende generalforsamling -
- ved at give ordet til vores første ansatte, Chris Blandin.
Jeg tror ikke, hun kan holde mund meget længere, så værsgo.
Jeg har virkelig en stor nyhed.
Venner, lad os komme til sagen og snakke rock and roll.
Kender I Lulu Van Trapp?
Er de briter eller franskmænd?
Jeg så dem på Terre du Son-festivalen.
Så er du sikkert enig i, at de snart bliver verdens bedste rockband.
- Ja. - Har du et klip?
Jeg har forberedt noget her.
- Så kører vi. - De er fantastiske på scenen.
Har de sagt ja?
Ikke kun det. De hjælper os med forberedelserne.
De tager alle deres venner med, og frem for alt er de ledige den 27.
- Marts? - Ja.
Det er meget snart.
Det er kort varsel, Fabien.
Men det er en god dato.
Og vi skal beslutte os hurtigt, for jeg har fundet et sted.
Og jeg har to, måske tre grupper.
Dem i Lulu og alle os.
Derfor synes jeg, vi skal gøre det.
Tak, Chris. Vi går videre med det, men der er godt nok ikke længe til.
Vi må tænke det igennem sammen.
Godt.
Jeg vil bare tilføje, at det helt klart er muligt.
Vi tager det stille og roligt.
Det er en stor ting, som vi ikke bare må kaste os ud i.
Lad os komme videre. Før vi går videre til dagsordenen -
- vil jeg gerne tale om et emne, der gør mig utilpas.
Jeg har talt med nogle af jer, men jeg tror, at alle ved det.
Der er nogen i organisationen, der ikke er helt ærlig.
Vi er her ikke for at dømme Steve.
Men han har flere versioner af den 13. november.
Jeg har hverken set eller hørt noget.
- Hvad gør vi? - Vi må være sikre.
På hvad?
Hvis han lyver, må han ud med det samme.
Det, vi gør, er vigtigt.
Har han bedt om erstatning fra fonden?
Jeg kan spørge politiet, men hvis vi tager fejl ...
Jeg tror ikke, vi tager fejl, Leon.
Beklager, men jeg har hørt ham tale om det to gange.
De forskellige versioner passede ikke sammen.
- Hvad skal vi gøre? - Du bør ringe til ham.
Ring og sig, at politiet har kontaktet ham -
- fordi de ikke kan lokalisere hans telefon den 13.
Hvad? Jeg kunne aldrig finde på at lyve sådan.
Det er bare en test.
Ring og hør, hvad han siger. Han siger sikkert noget i stil med:
"Den blev stjålet lige før koncerten." Det vil jeg vædde på.
Han kan jo have tabt den eller fået den stjålet.
Seriøst?
Har I aldrig mistet en telefon?
- Jeg ringer til ham. - Nej, lad være.
- For sent. - Myriam.
- Hej, Myriam. - Hej, Steve. Hvordan går det?
Det går godt.
Er du okay? Ville du noget?
- Jeg ville bare advare dig. - Om hvad?
Politiet har indledt en efterforskning af dig.
- Hvad mener du? - Din mobil.
Den 13. var den ikke, hvor du sagde, du var.
Det er da klart. Jeg mistede den samme eftermiddag.
I Châteaudun.
Jeg forstår det ikke. Har politiet ikke noget bedre at tage sig til?
Hvad fanden ... Hvor irriterende!
De burde jage islamister i stedet.
- Okay, Steve. Jeg må smutte nu. - Okay. Farvel.
Tillid er det eneste, vi har.
Vi skal være forbilleder.
Nå ...
Jeg var sammen med min kusine og hendes kæreste.
Der, okay.
Vi havde lige bestilt øl.
Der sad en fyr ved bordet ved siden af.
Han sad alene og kæderøg.
Jeg tænkte på, om I ...
Har I navnene på dem, der var på Le Carillon den aften?
Nej, kun politiet har oplysninger om ofrene for de forskellige angreb.
De er beskyttede, og der findes kun den ene liste.
Men her i organisationen møder vi mange mennesker -
- og vi hører mange historier.
Hvordan så han ud?
Han havde en lille, sort hat på.
- Og meget hvide sneakers. - Jaså.
Han så sød ud. Det syntes jeg i hvert fald.
Hvad mere kan jeg sige?
- Husker du, om han havde skæg? - Det havde han.
Og hans øjenfarve?
Han havde blå øjne.
Godt.
Er lejligheden ledig nu?
Alle tiders.
Ja, helt sikkert.
Tre måneders husleje på forskud.
Det er perfekt.
Må jeg komme med dem senere? Mange tak. Farvel.
- Hej. - Jeg er på vej i skole.
- Vi ses senere. - Ja.
Myriam, vent!
Undskyld, men jeg har kæmpet med min computer hele formiddagen.
Der er noget med firewallen, så jeg kan ikke sende mail.
Du kan bare tage min.
- Det er perfekt. Tak. - Kodeordet er "Rock The Casbah".
- Er det The Clash eller Rachid Taha? - Gæt selv.
Det kaldte nummer findes ikke.
Ja, jeg er overrasket over, at jeg ikke har fået dit tilbud.
Sendte du det til Myriam?
Okay, lad mig se.
Jeg vil gerne have nogle gode klip -
- som vi kan sende ud til folk.
Datoen er foreløbig den 27. Passer det med jer?
Her er det tilbudt, de sendte.
Jeg kontakter jer.
LØNSEDDEL
Okay. Godt.
Godt. Farvel.
- Myriam! - Slip mig!
Hvor fanden er Myriam?
- Hvor er Myriam? - Aner det ikke, Steve. Hvad er der?
- Hvor fanden er hun? - Slap af.
- Hun er her ikke. - Er hun ikke?
- Vidste du det? - Hvad?
- Politiefterforskningen? - Hold op!
Tror du, jeg er dum? Tror du ikke, jeg ved det?
I tør bare ikke spørge mig direkte!
Kællingen her tror, jeg er dum.
Slap af, Steve!
Slap af!
Ellers ringer jeg til politiet! Ønsker du det?
Hvor var du den 13. november?
Jeg har været her fra starten.
Jeg har fejl. Jeg drikker for meget, men jeg sværger ...
Jeg gør mit bedste.
Alt det her er vigtigt for mig.
Folk ringer, og jeg svarer klokken tre om natten. Det er meget vigtigt.
- Vidste du det? - Ja.
- Det er mig! Sig noget! - Beklager, men det kan jeg ikke.
- Vær sød at gå. - Ja, det er nok bedst.
- Ynkeligt. - Jeg vil aldrig se ham her igen.
- Er alle okay? - Han forskrækkede mig.
Det skal nok gå.
Chris.
Seriøst! Chris!
Hej, Myriam. Er du der?
Jeg kan ikke sove. Mine skader gør ondt.
Hvor skal jeg sove i nat? Luk op.
Myriam, er du der?
- Har du talt med Léon i dag? - Hvorfor?
Ikke for noget.
- Vi skal mødes på rådhuset. - Nå ja.
- Og mødet med politikerne? - Vi skal mødes lidt før.
Du tager dig af det hele, ikke?
Hvad sker der?
Jeg er i knibe.
- Hvordan? - Jeg har gæld.
Mit designfirma fungerede ikke, så jeg boede hos min mor.
Nu må jeg forlade det rottehul, hvor jeg bor.
Jeg har fundet en lejlighed, men mine papirer er noget lort.
Du kan sove hos mig i nogle dage.
I går, da jeg brugte din computer ...
Jeg kopierede min lønseddel og ændrede beløbet.
Leon opdagede det, så han vil tale med dig.
Var det dit firewallproblem?
- Jeg kan sige op med det samme. - Stop.
Hvorfor sagde du det ikke?
Undskyld.
Hold da kæft. Tilliden er virkelig i top.
Jeg skjuler også noget.
Gør du?
Vincent og jeg taler meget sammen.
Din Vincent.
Jaså.
Vi taler om musik, og hvilke grupper han kan lide.
Jeg spiller mine ting.
Dine ting?
Ja. Småting. Sange, jeg har skrevet.
Det er godt for mig.
Dem vil jeg også gerne høre.
Nu bliver jeg lidt misundelig.
Jeg taler med Leon.
Jeg får orden på det med lønsedlen.
Tak.
Undskyld igen.
Ikke mere af det lort mellem os, okay?
Hvem vil hjælpe med at male?
- Mig. - Fedt! Tak!
- Hvem vil hjælpe med at male? - Lad mig.
- Tak, Renaud. - Jeg tager en!
Godt.
Hvem her vil male?
- Lidt hjælp? - Nej, ikke mig.
- Jeg er ikke god til den slags. - Okay.
Jeg insisterer ikke i dag.
- Hvem vil hjælpe med at male? - Jeg tager en.
- Undskyld, jeg vil gerne have en. - Her er den.
- Hedder De Chris? - Ja, det er mig.
Jeg er Jeanne Dumonier.
Fra "Paris Match". Selvfølgelig.
Rart at møde dig. Alle taler om Dem.
Jeg ved, De holder lav profil. Det siger alle.
Men jeg skal gøre mit arbejde -
- og jeg kan ikke skrive seks sider om organisationen -
- uden at nævne Dem.
Nu overdriver De lidt, men vi skal nok finde ud af noget.
Ringer De til mig, så vi kan tale i fred og ro?
De giver vist ikke op.
- Nu går jeg hen og maler. - Godt. Tak.
Nå, kendis ... Må jeg byde på en kebab senere?
- Har du fået appetit igen? - Det er til den hårdtarbejdende.
Hold nu op.
- Vi får se. - Her, giv os en hånd.
Her er små badges, som jeg lavede i morges.
Hej, Julie.
Små badges, jeg selv har lavet. Her er til alle.
Fabien!
Undskyld, men jeg ville tale med dig om noget.
Det er lidt ømtåleligt, men det er bare kærlighed.
Kærlighed. Hvad snakker du om?
Det er et medlem, jeg talte med.
Hun var på Le Carillon den 13.
Hun sad på terrassen.
Ved bordet ved siden af sad der en fyr helt alene.
- Jeg må gå. - Vent.
- Han havde hat og gummisko på. - Og?
Jeg syntes, at det, hun sagde, var meget fint.
Jeg tror, at hun føler, at midt i mareridtet -
- skete der måske noget sødt, en slags møde.
- Jeg har et billede af hende. - For fanden, Chris!
Kan du ikke bare lade mig være?
Kan du ikke bare se på billedet af hende?
Jeg har aldrig set hende før.
Fabien. Du var på Le Carillon, og du har altid kasket på.
Jeg var der ikke! Var det det, du ville høre?
Vent, Fabien! Undskyld!
- Undskyld! Vent. - Stop!
Hvad sker der?
Ikke noget. Glem det.
Nej, Chris, intet drama i aften. Sig det nu.
Okay, angående lønsedlerne er jeg ked af det.
Myriam sagde, hun ville tale med dig først.
Du blandede organisationen ind i det, men det er ikke det eneste problem.
Lad os tale om det på dit kontor.
Hvad skete der med Fabien?
Han sagde, han ikke var på Le Carillon.
Hvad?
"Jeg var der ikke." Han sagde det bare sådan.
Men, okay ...
Det er lige meget. Problemet er Chris.
Fabien var da på Le Carillon.
Hans hjerne slog fra, da de begyndte at skyde.
Han husker intet.
Det er en neurologisk overlevelsesrefleks.
Han var der, men alligevel ikke.
- Hvorfor sagde han ikke det? - Hvorfor skulle han det?
Skal jeg sige undskyld til ham?
Lad der gå lidt tid.
Politiet ringede efter at have talt med kompensationsfonden.
Steve indgav en anmeldelse, men kom ikke til møderne.
Han fik ingen penge.
Det er ikke ulovligt at lyve, så han får ingen straf.
Vi havde ikke behøvet at gå alt det igennem.
Okay.
Vi kører ikke på fornemmelsen. Her gør vi tingene korrekt.
Sammen og med min godkendelse.
- Var der andet? - Ja, T-shirtene, for eksempel.
De er fine, og jeg ved, at du mener det godt -
- men jeg har et budget med offentlige midler.
Sådan en udgift er ikke et problem. Tværtimod.
Men jeg skal bruge en kontrakt mellem os og din kontakt i London.
Vi gør, som du ønsker.
- Hvad laver du? - Jeg sender fakturaen til dig.
Hvis den her tingest ellers gider at boote.
Glem det. Det kan du gøre i morgen.
Og angående den 27. marts.
Du ville jo vide, om vi booker eller ej.
- Ja? - Det er fint med mig.
Super! Det er jo fantastisk!
Det er næsten for meget for mig.
Jeg går tilbage til pengemændene.
Okay.
Og, Chris, fra nu af skal alt gå gennem organisationen.
Ja, selvfølgelig.
Jeg er for gammel. Kroppen kan ikke klare chilisauce.
- Går du aldrig ud uden makeup? - Nej.
Man skal være præsentabel.
En ting om Vincent ...
Hans gruppe ... Jeg kan ikke finde noget på nettet.
Han siger, de var elendige.
Ja, det siger vist alt.
Vincent troede aldrig på sig selv.
Og jeg fjols troede fuldt og fast på dem.
Var I kærester?
Nej.
Han var som en bror for mig.
Måske havde han ret. Han manglede lige det der ekstra.
Men han havde et supergodt instinkt for, hvem der havde talent.
Hvem?
Hvis han siger, du har talent, så tro på det.
Hvis han var blevet producer, ville han have tjent kassen.
Vent lidt! Det er Frank, direktøren for koncertsalen.
Ja, Frank.
I morgen eftermiddag? Ja, det kan jeg godt.
Hvorfor ikke nu?
Jeg mener det. Vi sidder rundt om hjørnet på et lille sted.
Vi er næsten færdige med at spise og kan være der om ti minutter.
- Vi ses. - Stop.
- Jeg er ikke færdig. - Jo, spis dine pomfritter.
Så går vi.
Hvem er du?
Davs, er du Chris?
Ja.
- En krammer? - Ja.
Meget lækker.
Så Lulu åbner sammen med medlemmer af organisationen?
Ja, men jeg har ikke samlet gruppen endnu.
Stir ikke. Jeg sagde jo nej.
Det har jeg ikke hørt.
Og Léon?
- Ja, kender du ham? - Ikke personligt. Vi så ham på tv.
- Han er en hård negl. - Det er nemmere for ham.
- Hvorfor? - Fordi han er en helt.
- Vidste du ikke det? - Slet ikke.
Han taler ikke om det.
Det var ham, der slog hul i loftet.
Han hjalp folk med at gemme sig.
Jeg gjorde ikke noget af den slags.
- Myriam, er du okay? - Ja, ja.
Det går faktisk meget godt.
- Er du okay? - Ja. Jeg var der ikke.
Min bedste ven var der, og han blev skudt.
Det gør mig ondt.
Vincent lærte mig at kende forskel -
- på en distortionpedal og en fuzz.
Mellem en Peaveyforstærker og en Marshall.
Og mellem rigtige musikere og dem, der lader som om.
Hvad er en rigtig musiker?
Sådan helt uden videre?
- Måske Steve Albini. - Det må jeg sige.
Respekt! Hvad med Big Black eller Shellac?
Pigface, Rapeman, alle dem.
Goddag, det er Léon Baquet fra "Stand for Paris".
Jeg vil gerne tale med en af overlægerne.
- Øjeblik. - Tak.
Tekster: Neel Rocco Iyuno