V PŘEDCHOZÍM DÍLU
Tady jsou konečně úžasné stanovy naší asociace!
Mohli bychom uspořádat velký koncert.
Ještě mám pár kontaktů.
Ahoj, Vincente, tady zase Nicolas...
Pěknou historku o Vincentovi sis vymyslela.
-Odpověděl ti? -Myslíš, že jsem blbej?
Máš záznam v trestním rejstříku. Podvod, krádež identity...
Buď skupině napíšeš milý vzkaz,
nebo na síť pověsím tvůj trestní rejstřík.
-Není to nic pro slabé srdce. -Jsi zrůda.
Ačkoli je tento seriál inspirován skutečností, jedná se o fikci.
Všechny osobní příběhy jsou čistě smyšlené.
BŘEZEN 2016
Ty jsi ale cvok!
Vyděsila jsi mě.
Jak se vede?
Jo, dobrý.
Ale nechali jste mi tu hroznej bordel!
-Vrátila ses v pořádku domů? -Nevím jak, ale vrátila jsem se.
Proč jsi mi nebrala telefon? Měla jsem starost.
Nejsi moje matka.
Zasloužím trochu úcty. Dělám jen svou práci.
Slyšelas?
To je Steve.
Ahoj, Steve!
Ahoj, holky!
-Je ti dobře? -Jo.
Kurva...
Omlouvám se.
Vytuhnul jsem tu. Ztratil jsem pojem o čase.
Včera jsem to přehnal.
Ty máš kafe?
Uděláš mi taky jedno?
Jasně. A ty nám za to pomůžeš s úklidem.
Víš co? Na kafe zapomeň, mám zpoždění.
Musím letět.
Jen běž. Uvidíme se pak.
DŮVĚRNÁ PŘÍTELKYNĚ 3. díl
Má to na háku.
Něco mě trápí. Nevím, jak vám to mám říct.
Včera večer...
Slyšela jsem ho popisovat zásah BRI.
A co říkal?
Říkal, že ho teroristi použili jako lidský štít.
Ale to je vyloučeno.
Mně říkal, že mě viděl vycházet na ulici.
V době útoku nemohl být uvnitř.
Já vím.
Proč to říkal?
Machroval?
To je jen moje domněnka.
Jestli je to tak, je to fakt ohavný.
Tady to máte.
Ale to není ono!
Ukažte.
Pan Shiwa mi slíbil prvotřídní kvalitu.
-Není to ono. -Je prvotřídní.
-Jste si jistý? -Ano.
Ale můžu to vrátit. Mně je to fuk.
Tyhle tahanice mě nebaví.
Co řeknu členům?
Aspoň mi mohl dát slevu.
Ví, že nemám moc peněz.
Dobrá...
Tak jo.
Vezmu si je. Bydlím v šestém patře.
Dodáváme jen ke dveřím.
-Co? -Tady je to napsáno.
To je dřina!
Zatraceně.
-Zase stěhujete krámy? -Ahoj.
Jo.
-Chcete pomoct? -Budu ráda.
Bacha, je to fakt těžký.
Nakoupila jsem pro asociaci trička.
Jsem ráda. Budou mít radost.
-Kolik jich tam je? -Pět set.
Autorem je jeden britský návrhář, můj kámoš.
Nemají chybu, co?
Počkej, mám pro tebe dáreček.
Vem si ten balík.
Dám ti jich 10 za 100 a provize je tvoje.
Provize?
Sám si určíš cenu a marži.
Prodej je, za co chceš.
Sáhni si, je to kvalitní bavlna.
A kvalitní potisk.
Nejdůležitější je nás podpořit.
Jo, to jsem pochopil.
Tak jo, bezva.
-Chris? -Jo.
Je středa. Moji rodiče se vrací v sobotu.
-Takže vám zbývají... -Čtyři měsíce, já vím.
Mluvím vážně.
Kdyby ses viděl!
Neboj. Mám stálou práci, byt si najdu rychle.
Budeš litovat.
-Nenajdeš druhou, jako jsem já. -Jasně.
-V sobotu, Chris. -Neboj se.
-Pořád jsi s Chris? -Zůstala v kanclu. Jak se máš?
-Nic moc, ale je to lepší. A ty? -Lenoším.
-Proč nehraješ na kytaru? -Nevím.
-Já se nemůžu dočkat, až si zahraju. -Vincente? Proč neodpovídáš?
Jsi tam? Ty ses na mě naštval?
Ne, to nejde.
Dobrý den, tady Isa z La Flèche d'Or.
Dobrý den! Díky za zavolání!
Není zač. Jak se máte?
Dobře.
Poslechla jste si můj vzkaz?
Výborně.
Je mi líto, ale do června jsme zadaní.
Rozumím.
To je škoda.
Poznamenám si to a eventuálně vám ještě zavolám.
Tohle si můžu škrtnout.
Kolik kapel?
Jsme ambiciózní. Chceme pořádný koncert.
Samozřejmě bychom chtěli vystoupení v duchu Eagles.
Tři kapely. Napůl coververze, napůl vlastní skladby.
A hlavně přeživší muzikanti.
Ti samozřejmě musí vystoupit.
Zatím nás je něco přes 300.
Omlouvám se, ale pro nás to není možné.
Podle našich odhadů, včetně příbuzných a přátel...
Ujišťuji vás, že to bude velká akce.
Nebude to možné, omlouvám se.
Omlouváme se, ale nemáme volno.
Tentokrát ne, možná to vyjde jindy. Doufáme v to.
Chris jako Christelle.
A Blandinová, jak slyšíte.
Moje číslo je 06-39-98-12-52.
Jsem z neziskovky Stand for Paris.
Myslím, že už jsem vám to říkala.
Budu se těšit na vaše zavolání.
Na shledanou.
A vážím si toho, co děláte.
Jsem idiot!
Ahoj, Lulu!
Ahoj!
Dík za zavolání, jsem vaše skalní fanynka!
Omlouvám se.
Kontaktovala jsem vás, protože pořádám koncert.
Sedmadvacátého března?
Je to narychlo... Ale proč ne!
Ahoj všichni!
Prohlašuji naši valnou hromadu za zahájenou.
Předávám slovo
naší první zaměstnankyni, Chris Blandinové.
Cítím, že se na to už celá třese.
Tak spusť.
Mám pro vás velkou novinu.
Přátelé, co vám říká rock?
Znáte Lulu Van Trapp?
Jsou to Angličané, nebo Francouzi?
Já je znám.
Viděla jsem je na festivalu Terre du Son.
Nebude to snad v budoucnu nejlepší rocková kapela na světě?
-Jo. -Máš video?
Vše je připraveno. Pouštím.
Pozor!
Naživo jsou úžasní.
A Lulu souhlasí?
Víc než to. Zaštítí nás.
Přivedou své přátele.
A hlavně
sedmadvacátého mají volno!
-Března? -Ano.
Není to trochu brzy?
Je to narychlo, Fabiene, souhlasím.
Ale i tak je to skvělé datum.
Musíme se rozhodnout rychle, závisí na tom místo konání.
Mám dvě kapely, možná tři.
Lulu a nás.
Takže si myslím,
že bychom do toho měli jít.
Děkuju, Chris. Aspoň se máme od čeho odrazit.
Ale 27. března je moc brzo.
Musíme si to společně promyslet.
Fajn. Takže...
Chci jen dodat, že se to dá zvládnout.
Probereme to později.
Ten koncert není maličkost. Neuspěchejme to.
Určitě.
Co tu máme dál?
Než přejdeme k hlavnímu programu,
rád bych nadnesl téma, které mi leží na srdci.
S některými z vás už jsem mluvil.
Ale mám dojem, že všichni víte, o čem je řeč.
Někdo z asociace se zřejmě nezachoval čestně.
Nejsme tu od toho, abychom Stevea soudili.
Evidentně existuje několik verzí, jak prožil 13. listopad.
Osobně jsem nic neviděl ani neslyšel.
Co uděláme?
Musíme si být jistí.
Čím?
Jestli lže, musíme ho vyhodit.
Z fleku.
Co děláme, je důležité, ne?
Musel podat žádost na Garanční fond, ne?
Můžu si promluvit s policajty, ale jestli se mýlíme...
Myslím, že se nemýlíme, Léone.
Byla jsem toho svědkem dvakrát.
A každá verze byla jiná.
Tak co uděláme?
Měl bys mu zavolat.
Řekni mu, že se na tebe obrátila policie
kvůli problému s lokalizací jeho mobilu onu noc.
-Co? -Například.
Nepřipadá v úvahu, nebudu lhát.
Je to jen test.
Zavolej mu. Uvidíš, co ti řekne.
Určitě ti řekne něco jako:
"Někdo mi ho v den koncertu ukradl."
Dám na to krk.
Možná ho ztratil nebo mu ho v ten den někdo ukradl.
To se stává.
Vám se to nikdy nestalo?
-Já mu zavolám. -Ne.
-Už mu volám. -Ne.
-Pozdě. -Myriam!
-Ahoj, Myriam. -Ahoj, Steve. Jak se máš?
Jo, ujde to.
Děje se něco? Můžu pro tebe něco udělat?
Volám ti, abych tě varovala.
Před čím?
Tvůj případ je předmětem vyšetřování.
Policejního vyšetřování.
Kvůli čemu?
Údaje o poloze tvého mobilu onu noc 13. listopadu
neodpovídají tomu, co jsi říkal.
To je logický.
Odpoledne jsem mobil ztratil.
V Chateaudun.
Já to nechápu.
To nemá policie nic jinýho na práci?
Co se to děje? Fakt mě to štve.
Udělali by líp, kdyby se zabývali islamisty.
-Fajn, Steve... -A neřešili blbosti.
Už musím končit.
Čau.
Důvěra je náš jediný kapitál.
Musíme jít příkladem.
Takže...
Byla jsem se sestřenicí a jejím přítelem, seděli proti sobě.
Ano, vidím.
Právě jsme
si objednali piva.
A ten kluk byl tady.
Seděl sám u stolu vedle nás a kouřil jednu za druhou.
Vlastně jsem se vás chtěla zeptat,
jestli máte jména lidí, co byli ten večer v baru Carillon.
Jen policie má kompletní seznam obětí ze všech útoků.
Je přísně tajný.
Nazývají ho Jednotný seznam obětí.
Ale my, jakožto asociace, potkáváme spoustu lidí
a vyslechneme spoustu příběhů.
Jak vypadal ten mladík?
Měl malou černou čapku.
A sněhově bílé kecky.
A měl fakt hezkou tvář.
Aspoň mně se líbil.
Co bych ještě řekla...
Nevzpomeneš si, jestli měl vousy?
Ano.
A jakou měl barvu očí?
Oči měl modré.
Dobrá.
Znamená to, že byt je ihned k nastěhování?
Super!
Ano, naprosto.
Trojnásobek měsíčního nájemného.
To zní báječně.
Mohu vám to poslat později?
Děkuju mockrát. Na shledanou.
Spěchám na fakultu.
-Uvidíme se pak. -Zatím čau!
Myriam! Počkej.
Od rána zápasím s počítačem.
Asi nějaký problém s wifi kvůli firewallu.
Nejdou mi odeslat maily.
Tak si vem můj.
-Fajn, díky moc. -Moje heslo je "Rock The Casbah".
The Clash, nebo Rachid Taha?
Hádej!
Číslo, které voláte, neexistuje...
Divím se, protože vaši nabídku jsem nedostala.
Poslali jste ji Myriam?
Dobře, hned si to ověřím.
Já bych totiž od vás
ráda měla pár ukázek,
abych se o ně mohla podělit s ostatními.
Datum je 27. března.
Hodí se vám to?
Tak mi pošlete nabídku.
A pak si zavoláme.
Výplatní listina
Super.
Super. Na shledanou!
Kde je sakra Myriam?
Kde je Myriam?
Já nevím, Steve. Co se děje?
-Kde sakra je? -Uklidni se!
-Není tady. -Ne?
-Ty o tom víš? -O čem?
-Že tvůj případ vyšetřuje policie? -Nech si ty kecy.
Myslíš, že jsem blbej? Že jsem ten špek nepochopil?
Neměli jste koule se mě zeptat z očí do očí.
Ta mrcha ze mě udělala debila.
Uklidni se, Steve.
Sklapni!
Nebo policajty zavolám sama!
To bys chtěl?
Kde jsi byl v noci 13. listopadu?
Od začátku jsem tady.
Možná mám svoje chyby.
Jo, moc piju, ale přísahám...
Dělám, co můžu.
A tohle všechno je pro mě moc důležitý.
Odpovídat lidem, když zavolají třeba ve tři ráno.
Pro mě je to důležitý. Rozumíš?
-Tys o tom věděl? -Ano.
To jsem já, lidi! Řekněte někdo něco!
Je mi líto, Steve. Skončil jsi.
Odejdi, prosím.
Jo, bude to tak lepší.
Smutný.
Tohle už v naší asociaci nechci vidět.
Všichni v pořádku?
Vyděsil mě.
To bude dobrý.
Chris?
Chris!
Chris, no tak!
Ahoj, Myriam, jsi tu?
Nemůžu spát.
Ozývají se má zranění.
Kde mám dnes v noci spát? Otevřete!
Myriam? Jsi tu?
Mluvila jsi už dneska s Léonem?
Proč?
Jen tak.
Máme schůzku na radnici.
No jo.
A co sklenka s úředníky?
Proto se scházíme dřív.
Máš to na starost ty, ne?
Co se děje?
No...
Mám malér.
Co se děje?
Zadlužila jsem se.
Můj byznys stylistky se nerozjel.
Ještě minulý měsíc jsem bydlela u matky.
Teď se musím vystěhovat i z té díry, kde jsem.
Snažím se najít nájem, ale nemám na zálohu.
Tak se nastěhuj na pár dní ke mně.
Když jsem včera použila tvůj počítač,
zkopírovala jsem svou výplatní pásku a změnila jsem částku.
Léon mě načapal. Proto s tebou chce mluvit.
Tak to byl tvůj problém s firewallem?
Dnes rezignuju, jak se sluší a patří.
Nech toho!
Proč jsi mi nic neřekla?
Omlouvám se.
A pak že důvěra je náš kapitál!
Taky před tebou něco skrývám.
Jo?
S Vincentem si často píšeme.
S tvým Vincentem.
Jasně.
Bavíme se o hudbě.
Píše mi o kapelách, co má rád.
Předvedla jsem mu něco ze svý tvorby.
Ty skládáš?
Jo. Tak trochu.
Složila jsem pár písní.
Dělá mi to dobře.
Ráda bych si to poslechla!
Trochu žárlím.
Promluvím s Léonem.
S výplatní páskou se to vyřeší.
Žebroto.
Děkuju.
A fakt se omlouvám.
Už žádný lži mezi námi dvěma.
Jasný?
Kdo pomůže s malováním?
-Já! -Bezva, díky.
-Kdo pomůže s malováním? -Já!
Díky, Renaude!
Taky si jeden vezmu!
A tady? Chce někdo malovat?
-Pomůžete? -Ne, díky.
-Nejsem příliš zručný. -Dobře.
Dnes nebudu naléhat.
Kdo chce pomoct s malováním?
Super!
-Taky bych si jeden vzala. -Tady máte.
Vy jste Chris?
Ano, to jsem já.
Jsem Jeanne Dumonierová.
Z Paris Match! Ovšem.
Ráda vás poznávám.
Všichni o vás mluví.
Vím, že nechcete být vidět. Slyšela jsem to mockrát.
Ale novinařina je moje práce.
Nemůžu napsat šest stránek o asociaci,
a nezmínit se o vás.
Trochu přeháníte.
Určitě byste to dokázala.
Zavoláte mi?
Abychom si mohly v klidu promluvit?
Jste neodbytná!
-Jdu se věnovat malování. -Dobře, díky.
Tak co, hvězdo?
Mám ti koupit kebab?
Máš zase chuť k jídlu?
Jídlo chudých, pochutnáš si.
Tak ty toho nenecháš?
-To se ještě uvidí. -Tu máš. Přilož ruku k dílu.
Rozdávám odznáčky vlastní výroby.
Hej, Julie!
Odznáčky, vlastnoručně vyrobené!
Dostane se na každého!
Fabiene!
Omlouvám se.
Chtěla jsem s tebou mluvit o trochu choulostivé věci.
Zkrátka o milostných vibracích.
O milostných vibracích?
Jak to myslíš?
Prostě...
Povídala jsem si s jednou členkou.
Byla 13. listopadu v Carillonu.
Seděla na terase.
A hned vedle seděl sám jeden mladík.
Už musím jít.
Počkej.
Ten mladík měl čapku a tenisky.
Jo, no a?
Ta dívka...
byla vážně dojemná.
Zřejmě ji udivilo, že uprostřed té hrůzy
může zažít něco hezkého.
Třeba někoho potkat.
-Mám její fotku. -Sakra, Chris!
-Co? -Můžeš mě nechat na pokoji?
Nechceš se aspoň podívat na její fotku?
Nikdy jsem ji neviděl.
-Ale Fabiene... -Nikdy jsem ji neviděl.
Byl jsi v Carillonu. A čapku nosíš pořád.
Nebyl jsem tam. Stačí?
Fabiene, počkej. Promiň, ale...
-Počkej. -Ne, přestaň.
Co se děje?
Nic. Nech to být.
Ne, dnes večer nechci žádné drama.
Vysvětli mi to.
Dobře.
Za tu výplatní pásku se omlouvám.
-Myriam ti o tom chtěla říct první. -Nech toho.
Asociaci jsi do toho zatahovat neměla.
A to není jediný problém.
Promluvíme si ve tvé kanceláři.
Pojď, prosím tě.
Vysvětlíš mi, co to bylo s Fabienem?
Právě mi řekl, že v Carillonu nebyl.
Co?
"Nebyl jsem tam." Takhle mi to řekl.
No a co.
Koho to zajímá, problém je Chris.
Fabien v Carillonu byl.
Když začal útok, jeho mozek vypnul.
Nic si nepamatuje.
Jde o mechanismus přežití.
Byl tam. Ale jako by tam nebyl.
Proč mi to neřekl?
Proč by měl? Nedluží ti vysvětlení.
Mám se mu omluvit, nebudu vypadat hloupě?
Nech to chvíli plavat.
Policie mi volala poté, co mluvila s lidmi z Garančního fondu.
Steve podal žádost,
ale na předvolání se nikdy nedostavil.
Takže žádnou pomoc nedostal.
Lež trestně postižitelná není, nic se mu nestane.
Neměl to celé vůbec zapotřebí.
Tak fajn.
Tady nejsme na Divokým západě.
Dělejme všechno podle pravidel.
Po vzájemné poradě a s mým souhlasem.
Máš něco dalšího?
Jo, například trička.
Prima nápad. Vím, žes to myslela dobře.
Ale mám rozpočet a dotace od státu.
Ten výdaj není problém, naopak.
Ale potřebuju smlouvu mezi asociací
a tvým kamarádem v Londýně.
Dobře!
Uděláme to, jak chceš!
Co to děláš?
Přepošlu ti fakturu.
Jestli se tenhle křáp rozjede.
Seká se.
Teď to nech být. Uděláš to zítra.
Nech to na zítra.
Pokud jde o ten koncert...
Čekáš, jestli to schválím, nebo ne?
Ano.
Za mě dobrý, Chris.
To je skvělá zpráva.
Bezva!
Je to na mě trochu moc!
Čekají na mě mecenáši.
Chris, do ničeho se nepouštěj, dokud to neschválí asociace.
Ano, samozřejmě.
Už jsem moc stará. Pálivá omáčka už pro mě není.
Nech toho.
Bez make-upu nevyjdeš z domu?
Nikdy.
Musím vypadat k světu.
Poslyš, Vincent...
Ta jeho kapela...
Na internetu jsem o ní nic nenašla.
Říká, že nestála za nic.
Tím řekl všechno.
Vincent si nikdy nevěřil.
A já, jako idiot, jsem věřila za dva. Vlastně za čtyři.
Chodili jste spolu, nebo ne?
Ne.
Byl jako brácha. Vážně.
Ale možná měl pravdu.
Neměl na to.
Na druhou stranu
hned věděl, kdo na to má, a kdo ne.
Například?
Jestli ti řekl, že máš talent, věř mu.
Měl být producent.
Žil by si jako král.
Počkej, to je Frank. Ředitel koncertního sálu.
Haló, Franku?
Zítra odpoledne? Ano, můžu.
A co třeba teď?
Myslím to vážně. Jsme hned vedle, v jedné příjemné restauraci.
Jen dopijeme, dojíme hranolky a jsme tam za deset minut.
Tak zatím!
-Nedojedla jsem. -Dojez hranolky a ostatní prasárny.
Jde se!
Kde ses tu vzala?
-Dobrý večer! -Chris?
-Je to tak? -To jsem já.
-Můžu ti dát pusu? -Jasně.
Lahodné!
Zahajovat bude skupina Lulu a lidé z asociace?
Přesně tak.
Zkouším dát dohromady kapelu.
Nedívej se na mě tak. Už jsem řekla ne.
-Neslyším, co říkáš. -Říkám ne.
A Léon?
-Ty ho znáš? -Osobně ne.
Ale viděli jsme ho v televizi.
Silnej chlap.
Taky je to pro něj snazší.
-Proč? -Protože je hrdina.
-Tys to nevěděla? -Ne.
Nechce, aby se o tom mluvilo.
To on prorazil stropní podhledy.
Spoustě lidí pomohl se ukrýt.
Víc k tomu říct nemůžu.
Myriam?
Dobrý?
Jo, ujde to.
Vlastně je mi docela dobře.
V pořádku?
Já jsem tam nebyla.
Byl tam můj nejlepší přítel. Postřelili ho.
Omlouvám se.
Chceme tento prostor otevřít jakékoliv hudbě. Vincent Ramiot.
To Vincent, můj Vincent, mi vysvětlil rozdíl mezi zkreslovači.
Mezi zesilovači Peavey a Marshall.
Mezi skutečným muzikantem a amatérem.
Kdo je skutečný muzikant?
Teď z fleku?
Například Steve Albini.
Až tak?
Klobouk dolů.
A období Big Black, nebo Shellac?
Bigface, Rapeman...
Všechny.
-Ano? -Léon Baquet, ze Stand for Paris.
-Mohu mluvit s primářem? -Okamžik.
-Pojďte dál. -Děkuji.
Jste si jistý?
Vincent Ramiot?
Přivezli dvě ženy.
České titulky Yveta Kasalická Iyuno 2024