Doslej...
Vincent je bil v Bataclanu, dvakrat je bil ustreljen.
Jaz sem Philippova punca.
Rekla sem vam, da ne prihajate, dokler ne govorite z njegovimi.
"Če se hoče kdo pogovoriti..."
Zadnjič smo omenjali možnost ustanavljanja združenja...
Victor pravi, da si mu strgala risbo.
Do tri bom štela.
Hudiča, mama!
Ne morem te prisiliti, da nehaš, ampak ne morem sodelovati.
Ste pred koncertom vstopili v dvorano?
Ja.
"Čeprav je navdihnjena z resničnimi dogodki, je serija izmišljena."
"Vsi liki in okoliščine so fiktivni."
JANUAR 2016
"V veliko veselje mi je, da lahko objavim,
da se je Vincent sinoči zbudil iz kome."
"Premestili so ga na oddelek za prebujanje.
Velika zahvala njegovi zdravniški ekipi!"
"Vincent, komaj čakamo, da se oglasiš."
To je samo predujem,
dokler ne obdelajo zahtevka.
Kako ste sicer?
Smešno je, ker...
Ko sem začela hoditi na rock koncerte,
je bilo mamo vedno strah zame.
Očitno je mamo potrebno poslušati.
Za kakšen znesek gre?
Tri tisoč. - Tri tisoč?
Dober znesek.
Oprostite, ker vas mučim s pravnimi formalnostmi.
Regulatorno težavo smo imeli.
Po zakonu imamo 14 dni, da unovčimo čeke.
Tako da lahko vse preverimo.
Ne razumem, ker...
Ček je iz državnega fonda.
Napisano je "krizni fond za žrtve terorizma".
Vse netipične račune damo v preverjanje.
Konkretno, račune klientov,
ki so že uporabljali lažne čeke.
G. Girardin, naredila sem napako,
ampak plačala sem svoj dolg.
Razumem.
Ampak kriterije za preverjanje določa uprava.
Poleg tega
ne boste prejeli dodatnih sredstev,
dokler vašega primera ne odobri uradna oseba.
Vse to, če...
Vaš zahtevek ne bo zavrnjen.
Hodim k psihologinji Fonda za žrtve.
Tam lahko še enkrat povem svojo zgodbo.
Ne vem, kaj še lahko naredim.
Ali veste, koliko žrtev je bilo v Bataclanu?
Mislim, da 90.
91.
Od prejšnjega četrtka.
Diane Casaro, stara 29 let. Preživela je napad,
se skrila v vrtno uto svojih staršev
in si prerezala zapestja.
Njena mama je zelo aktivna v skupini "Vstani za Pariz".
Vsak večer govoriva.
Tu je še Armand Morin, ki mi pripoveduje
o svoji noseči ženi, ki je umrla pred njegovimi očmi.
G. Girardin...
Praktično sem brezdomka.
Samo dostopna hočem biti združenju žrtev,
ki me potrebujejo.
Lahko to razumete?
Več kot 1500 ne gre.
TEMNE LAŽI
Halo?
Cedric, v veži sem.
Poglej gor!
Tukaj, v šestem. - Dobro.
Dobro.
Bo šlo? -Ja. - Dvigalo ne dela.
Pomoč bi mi prav prišla.
Semkaj.
Je to stanovanje, ki je bilo na fotografijah?
Ja.
Prav.
V tem primeru je 60 evrov precej.
Se hecaš?
V centru sem videla ljubko stanovanje.
Nisi povedal, da ni dvigala,
niti da je slabo izolirano,
niti da je zelo vlažno.
Precej stvari si pozabil.
Ja, ampak jaz plačam elektriko.
Ja...
Pri tem starem radiatorju mi bo zmrznila rit.
Lahko 50?
40.
Kaj?
Za mesec dni plačam vnaprej.
Tri tedne.
Zakaj?
Ne vem, kdaj se bosta starša vrnila.
Prav.
Za tri tedne.
"Vincent, moj vojak"!
"Komaj čakam, da te spoznam!"
"Vincent, končno si nazaj. Tvoja moč je naš navdih. Myriam."
"Pozdravljeni, Vincent tukaj.
Hvala, ker ste mi prebujanje polepšali s sporočili.
Na vse pretege se poskušam znova postaviti na noge...
Še posebej hvala Chris za vso podporo!"
Jean-Michel? - Ja?
Ste v redu? - Ja.
Ste kontaktirali Fond za žrtve? - Ne.
Ne zanima me. - Prav.
Vredno je razmisliti, ker je odškodnina...
Nočem se zato včlaniti.
Ja, ampak...
Denar me ne zanima.
Varnostnik, ki je odprl zasilni izhod...
Veste, kdo je? - Ja.
Je v redu? - Ja.
Še vedno je v šoku, ampak je v redu.
Ko sem prišel na ulico, sem se ozrl nazaj.
Videl sem ga...
Kako se vrača v dvorano.
To je zanj.
Poskrbela bom, da ga dobi.
Hvala.
Kako sta vidve?
Dobro. - Samo o meni govorimo.
Na policijo dajte prijavo.
Ali uveljavim pravico do Fonda za žrtve?
Tako je.
Odprli bodo kartoteko in vam dali predujem.
Takoj?
Ja, takoj.
Nato se začne postopek ocene vašega primera,
ob pogovoru s psihiatrom.
Ponovno boste morali povedati svojo zgodbo iz Bataclana.
Ta sestanek je zelo pomemben.
Po navadi je edini.
Imate še vedno vstopnico?
Za koncert?
Po e-pošti sem jo dobila, tako da...
Ampak saj je ne zahtevajo. - Seveda jo.
Seveda.
Zagotovo?
Včeraj sem govorila z njimi. Obvezna je.
Prav.
"V srcu teme
so nekateri ljudje v stanju odrešiti človeštvo.
Hvala. Jean-Michel.
Halo, Jean-Michel?
Chris iz "Vstani za Pariz".
Oprostite, ker kličem. Ali motim?
Poslušajte, hitra bom.
V zadnjih dneh imamo nekaj težav.
Za sprejem v združenje
je potreben nekakšen dokaz.
To je lahko, na primer, vstopnica za koncert.
Ja. Bi nam jo lahko poslal?
Ja.
Dobro.
Super.
Poslala vam bom svoj e-poštni naslov.
Tukaj je!
Res so očetje francoskega punka!
Kako sem mami težila s to pesmijo!
Stiv Bators!
Ničvrednež, ampak genialec!
Tip je zaigral obešanje na odru!
Nekoč bi skoraj umrl.
Ja! To poznam!
Ampak to ni punk.
Ja, punk je, ampak...
Punk za radio.
Punk za mase, reciva.
Govori o tipu, ki je osamljen v množici,
osamljen na plesišču.
V bistvu govori o vseh naših osamljenostih, katastrofah,
vseh naših...
Si v redu?
Nico je spodaj. Novo kodo potrebuje.
Kakšen težak! Ključe ima.
Sta spet skupaj?
Oprosti, kaj si rekla?
Nič... Končala sem.
Grem, brez skrbi.
Nisva veliko naredili.
Za jutri je vse dogovorjeno. Vse je v redu.
Nisem pripravljena na vse te pravne zadeve.
Ne skrbi. - Prav.
Živijo, - Dober večer.
Nicolas, to je Chris.
Kako si? - Dobro. Ti?
Dobro.
Bi kaj spil? - Ne, hvala.
Ali vaju motim?
Ne, s Chris sva se pogovarjali o punku in tako.
Ne strinjava se glede Billyja Idola.
Dancing with me.
Myself. - Ne!
Ja. - Prav.
Dobro, grem.
Prav. Si prepričana?
Izčrpana si, draga.
Se vidiva jutri.
Ali te peljem?
Ni potrebe, v redu bom.
Ni težava, spredaj sem parkiral.
Veselilo bi me. - Prav.
Lahko.
Kako je tvoj prijatelj?
Odkar se je zbudil iz kome, je bolje.
Ni vrhunsko, ampak bolje je.
Tako mi je povedala Emilie.
Vincent je borec.
To je dobro.
Je glasbenik? - Ja.
Emilie mi je povedala ime skupine. Kako je že?
The...
The Dancing Rats?
Ne! - Kaj?
The Rising Rats.
Oprosti.
In, je konec? So razpadli?
Ja, pred časom.
Pod črto, zelo podobna sva si.
Oba sva posredni žrtvi. - Res je.
Poskušava jim pomagati.
Ti svojemu prijatelju, jaz Emilie.
Veva, kako je biti žrtev.
Tukaj? - Ja.
Tukaj, ja. - Prav.
Ali tukaj stanuješ? - Ne.
V najemu imam.
Nato grem v Los Angeles.
Na dopust? - Ne.
Moj fant Fred
je zvočni inženir.
Tako.
Hvala.
Victorju ni lahko.
Boli, ko tvoj otrok nenadoma odraste.
Povej mi,
kaj se je zgodilo prvi večer, ko si prišla?
Ti je Emilie povedala?
Ne, Victor mi je povedal.
Nato mi je Emilie povedala tvojo verzijo.
Ja. No, bila sem...
Zelo nespretna.
Prava trapa.
Bi mu res strgala risbo?
Seveda ne.
Čeprav bi se ti upiral?
Ne! - Seveda ne.
Prestrašila si ga. Noče te videti.
Torej,
če mu nisi grozila, česa se boji?
Iskreno povedano,
ne verjamem ti.
Ljudi moram zaslišati.
Še posebej z Emilie in še posebej zdaj.
Z Emilie delaš v društvu za žrtve.
Ampak razen tega...
Je konec.
Razumeš?
Jasno? - Razumem.
Ti je jasno? - Kristalno jasno.
Hvala. Nasvidenje. - Ja, nasvidenje.
Pizda!
Hej! - Živijo.
Preizkusil sem jo, na olje greje.
Super.
Hvala.
V redu je, znašla se bom.
Hotel sem ti povedati...
Nisem ti povedal, ker...
Moj prijatelj je šel z bratrancem prejšnji avgust na zabavo.
Tudi on je bil v Bataclanu.
Prijateljev bratranec?
Na zabavi nisem veliko govoril z njim.
Samo pozdravila sva se.
Zdi se mi, kot da je bilo včeraj.
Ampak...
Zanj...
Je vsega konec.
Praktično vsak Parižan pozna nekoga, ki je bil tam.
Ti prasci so Pariz spremenili v vas.
Točno tako.
Nisem daleč, če... - Ja, v redu.
V četrtem. - Hvala lepa.
Prijeten večer. - Enako.
"NUJNO! KLIČI VSAK DAN!"
"Izgubil sem življenje, ki sem ga živel."
"Povezanost 16. decembra"
"Spoprijateljili sta se"
"Kliči enkrat tedensko"
"Dober večer vsem!"
"Če se želi kdo pogovoriti, sem tukaj."
"1 novo sporočilo od Myriam"
"Kako je šlo? Odgovori, ko lahko. Brez stresa."
"Fizioterapevt je bil zadovoljen, jaz pa tudi."
Chris je bila tam.
"Nasmejala me je s svojimi traparijami."
"Nora je!"
"Če je to potrebno za obisk, sem lahko tudi jaz nora."
"Počakajva, da bom videti dostojno."
In ti?
Kako si?
"Dolgočasim se v svoji sobi."
Fotka?
Kakšna kitara je to? Ali igraš?
"Malo..."
Tukaj je veličasten statut našega združenja.
Z lepim žigom uradnega organa.
Odlično!
Torej, strukturo imamo,
ampak nismo še končali.
Nekaj vprašanj je neodgovorjenih. Najprej, kako dobro delati?
Za to potrebujemo sredstva, sredstva pa so strošek.
"Vincent, združenje je registrirano!"
Pogovarjali smo se o nekaj možnostih.
Lahko vse pustimo tako, kot je,
z dobro staro skupino na Facebooku
in s tistimi, ki so dostopni za pomoč.
Zahvaljujoč Faridu imamo kraj
za sestanke. Še enkrat hvala, Farid.
Vedno, prijatelji.
Ampak lahko naredimo svojo spletno stran,
s pravim internim forumom, lokacijami
za stalno psihološko in pravno pomoč
z enim ali dvema zaposlenima.
To smo že omenjali.
Mislim, da ne smemo več delati amatersko.
Strinjam se.
Mislim, da si vsi želimo, da zadeva postane resna.
S kom bi ti sodelovala?
Na srečo imamo nekoga, kot je Emilie,
ki pričaka in usmerja novince skupaj s Chris.
In Myriam, ki ima dovolj izkušenj
z vodenjem združenj in birokracijo.
Samo dvakrat sem delala na glasbenem festivalu.
Samo dvakrat? Več od mene.
Si nastopala? - Ne.
Pomagala sem z dolgočasnimi stvarmi,
kot so računi in plače.
Naslednji sestanki so 19. v mestni hiši,
26. na ministrstvu za pravosodje in 3. na občini.
To so trije možni donatorji.
Trenutno ni razloga, da nas ne bi podprli.
Res je, ampak ne vemo, do katere mere.
Emilie je pripravila delovno verzijo proračuna in...
Za pisarne in dva zaposlena potrebujemo najmanj 150 tisoč letno,
kar je običajno, ampak postavlja se vprašanje:
Ali bodo odvisni od javnih sredstev? - Mislim, da ne.
Strinjam se. Preveč pomembno je.
Ne moremo biti odvisni samo od države. -Se strinjamo?
Ja. - Dobro.
Ampak za takšno svobodo potrebujemo rešitve.
Chris, predlog imaš. - Ja.
Nekaj mi je padlo na pamet,
kar bi bilo lahko za nekatere občutljivo...
V glavnem, tako!
Lahko bi organizirali velik koncert.
Dogovorimo se za odstotek od prodaje pijače.
Če uspe, jih lahko organiziramo še več. -Ja.
Super zamisel!
Do zdaj so vsi za. Tudi tisti, ki so govorili,
da ne bodo več hodili na koncerte.
Na primer jaz.
Kako se boš dogovorila za dvorano in bend?
Kaj imaš v mislih?
Kot nekateri veste, sem delala v teh krogih.
To je bilo pred časom, večinoma v Londonu, ampak...
Imam še nekaj kontaktov
in menim, da lahko pomagam.
Ali je res, da si spoznala Iggyja Popa?
Emilie!
Resno? Čakaj malo!
Poslušamo, Chris.
Ne bi zdaj o tem.
Ja, zdaj.
Daj, zdaj je zunaj.
Nič posebnega ni.
Bila sem v Manchestru, pred International 2.
Nekaj nas je čakalo.
Od daleč sem videla
praktično prazno dvorano.
Mimo so hodili tehniki in nenadoma
sem ga videla, 15 metrov stran.
Pogledal je v našo smer
in zdelo se mi je, da gleda mene.
Takrat se je nenadoma
obrnil v našo smer
in stekel proti nam.
Prestrašila sem se,
nisem vedela, kaj mu je.
Šel je mimo ograje, razširil roke, takole,
in mi rekel:
"Hej, punca. Kako ti je ime?"
Šokirana sem bila.
Srce se mi je skoraj ustavilo.
Odgovorila sem mu:
"Ime mi je Chris. Živijo."
Potem mi je rekel:
"Nekaj posebnega si, Chris."
Potem me je objel.
Nor objem je bil.
Trajal je morda dve, tri sekunde.
Kakšen objem...
Potem me je izpustil,
se obrnil in izginil.
Neverjetno!
Od takrat se ne tuširam.
To je bilo leta 1996.
Tukaj sta Bastienova starša.
Prav.
Bojim se, da bom kaj pozabila.
Brez skrbi, vse bo v redu.
Hvala.
Ni za kaj.
"Pozdravljen, Vincent. Ime mi je Nicolas."
"Sem Emiliejin fant, ona dela s Chris."
"Kako si? Kako je s tabo?"
Farid?
Dve kavi, prosim. - Takoj.
"Pozdravljeni vsi skupaj!"
"Odlične novice!"
"Pravkar so me sprejeli na oddelek za fizioterapijo,
v bližini mojih staršev,
pri Limousinu."
Hvala.
"Poljubčki vsem."
Mami, si v redu?
Ja.
Utrujena deluješ.
Malo.
Brez skrbi, srček.
Ko bi imel vsaj jaz takšnega prijatelja.
Kaj?
Kot Vincent in Chris.
Vse njene objave v zadnjih 10 letih je všečkal.
Si videla, da je odšel iz Pariza?
Ja, prebrala sem objavo. Super.
Iskal sem njegov bend, The Rising Rats.
Nisem ga našel.
Ali lahko Chris vprašaš, kako se Vincent piše?
Kaj iščeš?
Nič, rad bi ga poslušal.
"Povezanost 13. januarja."
Ga. Blandin? - Ja.
Naprej.
Prav.
Bila sem...
Blizu šanka,
nedaleč od vrat,
ko...
Ga. Blandin?
Oprostite.
Ste tam čakali prijateljico?
Ja, ampak ni prišla.
Ali veste, zakaj?
Varuška ji je odpovedala.
In jo rešila.
Torej, stali ste pri šanku?
Ja.
V bistvu sem hotela okoli šanka,
ampak je bilo preveč ljudi, ki so se skrivali spodaj.
In...
"Ne odgovarjaj več."
Nisem vedela, kaj delam.
Paralizirana sem bila. Takrat sem...
Pogledala v oči...
Enega izmed...
Spomnim se ga, ker me je spominjal na mojega prvega fanta.
Krasen fant.
Njegove oči so bile...
Tako nežne in lepe.
In...
Ste takrat zbežali?
Ja.
Ne vem, kako daleč sem tekla,
ampak spomnim se, da sem padla in...
Ležala sem na tleh.
Nisem se premikala.
Slišala sem strele.
Moja desna noga je bila ujeta...
Pod...
Drugimi ljudmi...
Ki se niso več premikali.
Na silo sem jo izvlekla.
Nenadoma
sem se znašla sredi stampeda,
ker je eden izmed varnostnikov
odprl zasilni izhod.
Spominjam se hitrega premika množice,
ko so polnili orožje.
Znašla sem se na ulici
in tekla,
ne vem kam, ker so streljali vsepovsod
in vsi so tekli, razen varnostnika.
Ko sem se obrnila...
On...
Videla sem, kako se vrača v dvorano.
Zdaj vem, kaj je pogum.
Ker je sredi te nočne more
ta človek...
Ne le reševal življenja, ampak tudi...
Določeno razumevanje človečnosti.
In ko se spomnim tega človeka,
sama sebi govorim, da...
Se nimam pravice zlomiti.
Hvala, ga. Blandin.
"Zdravo, Vincent. Nicolas je spet..."
"Me lahko prosim pokličeš na 063 998 8722?"
"Govoriti hočem s tabo."
Hej!
Si v redu? - Ja. Vstopi.
Sedi. Bi kaj spil? - Nimam veliko časa.
Kakšno težavo imaš? - No...
Poznaš mojega prijatelja Vincenta, glasbenika? -Seveda.
Nekoč je bil v bendu.
Nek novinar bi rad napisal knjigo o glam rocku in njegovih gibanjih.
Glam kaj? - Glam rock.
Ne veš, kaj je to? David Bowie,
Kiss, T.Rex, Queen.
Niti ne.
Dobro. Na kratko...
Torej...
Ta tip teži mojemu prijatelju, ki je šele prišel iz bolnišnice.
Kakšen drekač!
Ne ve za Bataclan,
ker Vincent noče govoriti o tem.
Rada bi, da pokličeš tega tipa in se izdajaš za Vincenta.
Bolj, kot ga Vincent zavrača, bolj uporen je.
Noče ga pustiti pri miru.
Moj prijatelj pa potrebuje mir in tišino.
Mislila sem, da ti to ne bo težko,
njemu pa bo lažje.
Nepopisno.
Ali ni to malce pretirano?
Samo sporočilo bi mu pustil.
Dober dan, Vincent tukaj. Dobil sem vaša sporočila.
Žal mi je, ni pravi trenutek. Poklical vas bom. Na svidenje.
Ja, jedrnato. - Verjetno.
Ali si lahko morda malce bolj razburjen?
Zadet?
Ne, razburjen, kot da si šele prišel iz bolnišnice...
Sedi, sprosti se.
Takole drži telefon.
Ja.
Dober dan, Vincent tukaj. Dobil sem vaša sporočila...
Tako, super.
Slišati si bolj...
Pa ga bo poklical?
Vincent? - Ja, ker rečem, da ga bo poklical.
Mislim, da ne.
Zakaj? - No...
Če rečem "morda vas pokličem"...
Bo vedel, da ga ne bom.
Ve, da "morda" pomeni "nikoli",
ampak neagresivno. Vincent se ne more dobiti z njim.
Ja, seveda. - Razumeš?
Torej lahko tako?
Kaj pa, če se oglasi?
Ob polnoči na neznano številko? No...
Če se oglasi, takoj prekini.
Prav. - V redu? -Ja.
Pripravljen? - Ja.
Kličem.
Glasovna pošta.
Dober večer, Vincent tukaj.
Žal mi je, ampak ne morem se srečati z vami.
Nisem v stanju, ampak morda vas pokličem.
Na svidenje.
Super! - Res?
Dobro sem improviziral.
Krasno je bilo. Bravo.
Odlično. - Super.
Ampak zdaj moraš spremeniti svoje sporočilo za glasovno pošto.
"Pustite sporočilo, pokličem vas nazaj."
Nevtralno.
Lahko zdaj? - Kasneje bom.
Raje to naredi takoj. - Spodaj bom.
Daj. - Obljubim, da bom.
Pozabil boš. - Ne bom, spodaj jo bom spremenil.
Prav.
Čakaj...
Morda te bo klical z druge številke.
Ne oglašaj se na neznane številke.
Koliko časa bo to trajalo?
Pravi angel si, Cedric.
Vincent ti bo napisal pesem.
Prav, super.
Hvala. - Hvala tebi!
Lahko noč. - Enako.
Pizda!
Sranje!
Lahko peljete hitreje, prosim?
Emilie, Chris je.
Prihitela sem.
Predstojnik oddelka pravi, da infarkt sodi
med posttravmatske pojave.
Nisem vedela.
Kot bi imela v sebi strup.
In Nicolas?
Victorja je peljal k svojim staršem.
Ne bom več v združenju.
Ne zmorem.
Razumem.
Greš lahko namesto mene na sestanek na ministrstvo?
Iskreno...
To nekako ni moje področje.
Lažje bi mi bilo, če greš.
Sestanek ni tehničen.
Samo pritisniti je treba nanje.
Prav.
Upam, da bomo dobili denar.
Zadnjič
smo rekli, da če bomo nekoga zaposlili,
boš to zagotovo ti.
Če si za, seveda.
Ja!
Ja.
Hvala za vse, Chris.
Chris!
Zakaj bežiš?
Chris!
Kaj ti je? Česa te je strah?
Mene?
Rekel sem ti, da nimaš kaj delati tu.
Ja, ampak delam, kar želim.
Zgodba o Vincentu je čudovita.
Ko sem mu napisal sporočilo,
se je prebudil iz kome iz zapustil Pariz.
In mulec, ki mi je poslal glasovno sporočilo...
Me imaš za bedaka?
Nisem vedela, da si mu pisal. Ti je odgovoril?
Sorodnike imam v državnih službah.
Res? - Ja.
Vem, da imaš kartoteko.
Prevara, kraja identitete... - Ja, tudi Jaga baba sem.
Utihni, utihni.
Pusti Emilie pri miru.
Nehaj ji polniti glavo z neumnostmi
glede državne pomoči, da ji ne bi bilo treba delati.
Dve možnosti imaš.
Skupini v sporočilu pojasni,
da se ti trga srce,
ampak moraš k fantu v ZDA,
sicer bom objavil tvojo kartoteko.
Izgini.
Daj, izgini!
Je vse v redu?
Pridite z mano, prosim.
Največja težava je zavarovanje izplačanih sredstev
za najmanj tri leta,
glede na to, da je mesto
že sprejelo proračun.
Realno gledano, bi se v prvem letu
moralo ministrstvo bolj potruditi.
Ko natančneje pogledam vaš dokument,
na primer četrta vrstica na drugi strani,
predlagate 27 tisoč.
Že tukaj smo šli previsoko.
Za tak znesek potrebujemo
odobritev ministrstva za finance.
Kaj to konkretno pomeni za nas?
Da potrebujemo več časa.
Stroške lahko zmanjšate na manj kot 20 tisoč,
ali pa presežek prerazporedite na režijske stroške.
Del lahko prerazporedimo na regijo.
Ja, to je mogoče.
Za skupni znesek gre.
Enako težavo imamo s ponudbo za zavarovanje.
Oprostite, ampak menim, da smo narobe začeli.
Kako? - Oprostite,
ampak to mi deluje kot barantanje.
Počasi, počasi... - Ne.
Samo razumeti poskušamo vaš operativni proračun.
Barantate glede naših ranjenih, preživelih, mrtvih.
Nikar. - Zakaj?
Ne govori tako. - Govorim o žrtvah,
o ljudeh, ki trpijo. Poskušamo jim pomagati,
medtem ko se vi pogovarjate o tabelah.
Zapomnite si, kdo je za temi številkami. Žrtve.
Mislim, da se tega zavedajo.
Predlagam petminutni premor.
Kaj boste rekli ljudem, ki ne morejo zapustiti doma?
Ali ki ne morejo spati?
Da je treba prerazporediti na regijo? - Chris, prosim te.
Ne, cela skupnost čaka na pomoč.
Preprosto je. Lahko jim pokažem, kako vi gledate na to.
Precej novinarjev poznamo. - Dovolj je, greva.
Od vas je odvisno. - Očitno!
Oprostite nama. - Izvolita.
Si zmešana? - Živa naju bodo pojedli.
Samo pritiskati je treba nanje. - Kaj delaš?
Objavljam in tvitam. Tega jim ne bom dopustila.
Takoj nehaj.
Nehaj. - Kaj?
Ne moreš jih kriviti, ker barantajo.
Za javna sredstva gre. Preveriti morajo zneske.
Vem, kakšni ljudje so to.
Prevarati nas hočejo. - Trapaš.
Kakšni ljudje?
Zdaj pa pojdi domov.
Z Myriam bova to uredila. - Leon, čakaj.
Pojdi domov.
"Chris..."
"Za moj okus si bila preveč neposredna..."
"Ampak delovalo je! Še več nam bodo dali."
"Se slišiva jutri."
"Poljubčki, Leon."
Igraš elektronsko glasbo?
Tudi z nogami lahko igram.
On je igral z zobmi, za hrbtom.
Mi boš pustil, da igram doma?
Lahko, pokazal ti bom.
Dober dan, Victor.
Poglej, nekaj imam zate.
Ti je všeč?
Pojdi v avto, Victor.
Takoj pridem, sinko. - Prav.
Samo trenutek.
Kaj delaš tukaj?
Rekel sem ti, da te nočem več videti.
Slabo sva začela.
Ne, zmešana si.
Poklicala sem Emilie, kasneje grem k njej.
Mislim, da me res potrebuje.
Najbolj pa mislim,
da mora dati odpoved v svoji usrani službi
in oditi iz Pariza.
Živeti bi morala na vasi, v naravi,
z živalmi.
Zaradi Victorja.
Potrebuje srečno in dostopno mamo.
Torej,
dve možnosti imaš, Nicolas.
Naredi, kar si rekel
in uresniči svojo grožnjo,
ampak brez milosti, z vsemi močmi.
Tudi, ko boš ugotovil, da iz miši delaš slona.
Ampak za Emilie
bo to hud udarec.
Ne vem, kaj misliš, ampak...
Mislim, da...
Paziti je treba na njeno šibko srce.
Pošast si.
Imaš še drugo možnost.
Jaz bom pozabila Emilie,
ti pa pozabi mene.
Ni slabo, kajne?
Od tebe je odvisno.
Si v redu?
Po odpustu bi morala na kosilo s Chris.
Ne more priti?
Je z novim članom, ki mu ni dobro.
Vedno je tako vključena.
Super je. Združenje je potrebovalo nekoga takšnega.
Definitivno.
Nočem več slišati za Bataclan.
Pobegniti hočem pred vsem tem.
Tukaj sem zate.
MEDIATRANSLATIONS