Se vedea pe fața ta tot ce voiai să-i faci,
tot ce merita.
Karma e dată naibii.
MIERCURI, 29 OCTOMBRIE
POSIBIL APELANT: AGATHA
Erika!
Cei de la birou au zis că mă cauți.
Da. Dar nu e urgent.
Sigur? Ai venit până aici ca să-mi spui…
Crezi că a fost Agatha Wiggs?
E o nebunie, nu?
Se pare că îl hărțuia de patru ani.
Pentru accidentul care i-a ucis fiul.
Nile Jarvis a chemat poliția?
Ea scria o carte despre el.
A raportat o posibilă răpire,
motiv pentru care poliția a contactat Biroul.
Se potrivește și cu fișierele video din laptopul lui Wiggs.
Doamne!
Da. A înregistrat clipuri de ore întregi.
L-a ținut în viață până acum două ore.
POSIBIL APELANT
Răspunde!
Nu răspunzi?
Îmi permiți?
Sigur.
Te aștept jos.
Alo? Aggie?
Unde ești?
Aggie?
Futu-i!
Aggie, unde e?
Aggie?
Aggie!
- Aggie? - Shelley, Doamne!
Slavă cerului!
- Unde ești? Ce se întâmplă? - Am avut dreptate. A fost Nile.
L-a ucis pe Teddy Fenig și l-a pus în camera lui Cooper,
ca să-mi însceneze crima, fiindcă…
Mai încet!
Aveam dovezi,
i le-am dat cuiva care nu-mi răspunde, trebuie s-o suni tu!
Orice-ar fi fost, trebuie să explici totul poliției cât mai repede.
Orice-ar fi fost? Ce…
Uite, doar…
Ce vrei să spui? Crezi că te mint?
Nu, dar mai bine îmi spui unde ești,
ca să te putem ajuta.
Noi? Care noi?
Ești cu poliția?
Poliția e la tine, nu?
Te rog, lasă-mă să te ajut!
Futu-i!
Aggie!
Futu-i!
Îl duc eu. Pot da interviul în mașină.
- Nu asta-i ideea. - Ideea?
Am zis că am un interviu cu The Times. Ai început să te plângi că ești neglijată.
Tu faci ce te taie capul fără să știi programul nostru.
Du-te la atelierul tău și fă un masaj sau ce vrei tu,
îl duc eu pe Cooper, bine?
Ce altceva să spun?
Nu vreau să merg!
Cooper, nu e momentul. ia-ți pantofii și încalță-te!
- Aggie, te rog! - Ce? Vrei să-l duc.
Aggie, unde e Cooper?
BESTIA DIN MINE
CAPITOLUL 8
ULTIMUL CUVÂNT
- Erika? - Jack, scuze că te deranjez!
Vreau să mă ajuți. E urgent.
Da, sigur. Ce e?
- O mai știi pe Madison Jarvis? - Da.
Vreau să-i scoți biletul de adio din arhiva de probe.
Merge o variantă digitală?
Cred că-ți pot face rost de o copie într-o oră.
Erika?
Mă auzi?
Te sun eu imediat.
Bine.
Proastă idee!
Mâinile la ceafă! Acum!
Mă gândeam eu că mă minți.
Când ai zis că Abbott nu plănuia nimic. Nu trebuia să te cred.
Credeam că ne-am înțeles.
Am fost respectuos.
- Mai ai ceva să-mi spui? - Ce i-ai făcut lui Brian?
Habar nu am despre ce vorbești.
Nu asta a fost înțelegerea.
- Nu trebuia să se întâmple asta. - Dar s-a întâmplat.
Ai intrat în horă.
La fel și eu.
Ai luat decizia de a-ți proteja familia. Voi face la fel.
Voi face orice e nevoie!
Deci, dacă-mi ascunzi ceva…
Nu ascund nimic.
Scuză-mă că nu te cred pe cuvânt de data asta!
Orice știi
sau crezi că știi,
uită!
Măcar zi-mi ce s-a ales de Brian!
În locul tău,
m-aș îngrijora pentru propria familie.
CĂȚELUȘ BOLNAV
CAPITOLUL 12 PLÂNGÂND DUPĂ O MINCIUNĂ
Ce face unchiul meu preferat?
Am vizitat-o pe Erika Breton.
Nu ne va deranja.
Ești sigur?
Își iubește copiii.
Știe că nu glumim.
Deci suntem bine.
Vom vedea.
Merg spre tatăl tău acum.
Ce vrei să-i spui?
Cât mai puțin posibil.
Să-l anunț că fiul lui va fi din nou în ziare.
- Trebuie să închid. - Nile?
Idiotul!
Aud elicoptere survolând.
Și e un punct de control pe strada Mill River?
Ai idee ce se întâmplă?
Mai bine iei loc.
Se pune sucul de struguri în niște butoaie uriașe,
apoi se adaugă o chestie numită drojdie și se lasă așa o vreme.
Ce e drojdia?
Drojdia…
Habar n-am ce e drojdia.
Dar transformă sucul de struguri în ceva ce beau adulții
când sunt foarte fericiți sau foarte triști.
Vrei o guriță?
Unchiule Rick!
Sper că nu întrerup.
Nu, e trecut de ora lui de culcare. Haide, fugi de aici!
Du-te!
Ricky, acum zece ani,
am dat 3.000 de dolari pe o sticlă, iar acum face vreo 15.000.
Asta dacă o găsești.
Dar…
Dar merge bine pentru a sărbători palma pe care i-am dat-o lui Benitez.
Vom face anunțul împreună la primărie.
Ascultă, Marty!
Sigur vei auzi despre asta.
- Vecina lui Nile, Agatha Wiggs… - Cartea. Nu-mi pasă.
E căutată pentru omor.
- Poftim? - Da.
Un localnic a dispărut. A fost dat peste tot pe la știri.
Credeau că s-a înecat.
În seara asta, polițiștii i-au găsit trupul în casa lui Wiggs.
Ea dispăruse deja.
Se pare că acea carte nu va mai fi o problemă.
Poate că așa, Nile va învăța în cine să aibă încredere.
- Nu le alege prea bine. - Da.
- Au găsit cadavrul în casa ei? - Da.
Cum?
De fapt, Nile a anunțat poliția.
Se pare
că ar fi văzut ceva.
Mă minți, Ricky.
Ba nu.
- Ba da. - De ce te-aș minți?
- Vezi? - Ce?
Îți freci nasul cu degetul.
- Te dai de gol. - Pe bune!
Nu-mi spune că nu minți!
Liniștește-te! M-am gândit că ai vrea să știi. E ceva senzațional.
Uită-te la mine!
Acum spune-mi ce dracului se întâmplă!
A fost cumva Nile? A făcut-o din nou?
- Dacă mă minți, nu știu ce… - Am rezolvat-o, da?
Nenorocitul!
Ascultă-mă, Marty!
Nu se mai oprește.
- Lasă asta! - Nu se mai oprește.
- Ascultă-mă! - Nu se va opri.
Ascultă! Suntem bine, da?
- Ai presimțit asta. Știai ce va urma. - Nu contează.
Contează că m-a anunțat. Am rezolvat-o.
Nimic nu-l leagă pe Nile de tipul ăla.
Nimic.
Atunci, de ce a făcut-o, Ricky?
Pentru că e bolnav, Marty!
Nu se poate abține!
- Ai încredere în mine! - Nu.
- Te-am protejat. Ne-am protejat. - Nu.
Nu e nevoie să faci nimic.
Nu e nevoie să spui nimic.
Marty, ce ai pățit? Marty?
Marty?
Inițial, am crezut că mi-am imaginat.
Băuserăm puțin. Eram puțin amețit.
Și m-am dus sus ca să mă piș.
Am auzit un zgomot.
O bubuitură din camera fiului ei. Așadar…
Am deschis ușa, ea a venit în spatele meu: „N-ai voie!”
I se citea în ochi.
Nu era durere.
Ci frică.
Atunci mi-am dat seama.
Nu m-am putut liniști, am anunțat poliția azi-dimineață.
Pur și simplu,
nu pot să înțeleg.
Oamenii își pierd cumpătul.
Sau poate așa a fost ea dintotdeauna.
Nu știm ce ascund unii oameni.
De ce te-a invitat în casă, dacă îl ținea acolo așa?
Poate voia să las urme acolo, cine știe.
Încerca să mi-o însceneze.
Se folosea de carte ca să-și șteargă urmele.
Eram țapul ispășitor perfect. Cu asta sunt obișnuit.
Nebunul de alături.
O știi mai bine decât oricine.
Ești bine?
Da.
Doar obosită.
Ar trebui să te întinzi. A fost o zi lungă.
Da.
Chiar ai vorbit serios?
Că vrei copilul?
Sigur că da.
Știu că nu era planificat.
Planurile se schimbă.
Dăm înainte.
Ce? Ce e?
Mă sună Lila. Alo?
Care spital?
Am oprit hemoragia, dar trebuie să ținem inflamația sub control.
Ce se întâmplă? Sunt fiul lui.
- Explicam starea tatălui… - Nu, ia-o de la capăt!
A suferit un accident vascular cerebral.
Ruptura vasculară a provocat o hemoragie în creier.
Încercăm să controlăm asta printr-o comă indusă.
Desigur, e un procedeu riscant,
dar presiunea din creier l-ar putea ucide.
Mulțumesc.
MIERCURI, 29 OCTOMBRIE
CONTACTE
Futu-i!
Nu, futu-i!
Pilotul meu a dispărut!
Cooper, ajunge! Scuze, îmi duc fiul la o programare medicală.
Puteți repeta?
Tatăl dv. a spus că nu păstrați legătura. Eram curios dacă…
Nu prea vorbeam nici înainte de carte.
Da, dar țineați legătura?
- Îl sunam de două ori pe an. - Pilotul meu!
De Crăciun și de ziua lui.
- Nu zboară. - El n-o știa pe a mea.
- Hai, scumpule… - Îmi vreau pilotul!
Îl luăm după. Ți-am zis.
- Dnă Wiggs, dacă n-aveți… - E în regulă.
- Despre ce vorbeam? - Întreruperea legăturii cu tatăl dv.
Pilotul meu a dispărut.
El chiar m-a dat în judecată.
A zis că am profitat de pe urma poveștii… La naiba!
Ce?
Bună! 'Neața!
Jim, ce faci?
Bună, Tommy! Vino aici și ajută-mă să mut paleții!
Da, stai, vin imediat!
Zic să-i trimitem astăzi.
Ia-i pe ăștia și mută-i în magazie!
POSIBIL APELANT: AGATHA
Alo?
- Erika? - Da.
Sunt Aggie Wiggs.
De ce nu m-ai sunat? I-ai arătat șefului tău jurnalul?
Alo?
Mă auzi?
Îmi pare rău.
Cu cine vorbesc?
Tocmai am spus. Sunt Agatha Wiggs.
Poliția mă caută, deci am nevoie să mă ajuți.
Nu înțeleg despre ce vorbești.
Ce dracu'? Ce se întâmplă?
De ce…
Da…
Te au la mână.
Te amenință?
Bine.
Doar ascultă-mă, te rog!
Măcar dă-mi jurnalul înapoi!
Ca să-l arăt poliției când mă predau.
E tot ce am.
Scuze, nu pot.
Erika, te rog…
Erika?
Plănuia să fie mâine la primărie,
când făcea Benitez anunțul.
Mă voi duce eu în locul lui.
Presa abia așteaptă.
Ai ceva să-mi spui?
Tatăl tău luptă pentru viața sa. Te gândești la un rahat de conferință.
- Mă gândesc la moștenirea sa. - Din cauza ta e așa.
Înțelegi?
Știa că mint.
Și că te acopeream.
Cum am făcut în fiecare moment din viața ta de rahat.
Ai grijă, unchiule Rick!
Încerci să-ți ucizi tatăl de când ai apărut pe lume.
Poate i-a luat 50 de ani ca să-ți vadă adevărata față.
Eu am știut mereu.
Te-a susținut mereu.
Și când i-am spus să nu facă asta.
Nu-l meritai.
Deloc.
Stai jos, Rick!
Bună!
Bună! Cum ești?
Sunt bine. Am…
Am…
Am dormit câteva ore.
E bine. Și tatăl tău?
Vreo veste?
Nu vor ști câtă vreme e în comă.
Ar putea dura săptămâni, chiar luni.
M-am gândit să trec pe la Lila înainte să vin la spital.
Nu e nevoie să vii, Nina.
Vreau să fiu cu tine.
Nu aveai o întâlnire cu un artist la galerie?
Pregătim o expoziție, dar Elise a spus că îmi ține locul.
Ar trebui să mergi.
Aici nu poți decât să stai și să aștepți.
Și unchiul meu s-a lipit de scaunul de lângă pat, deci…
Sigur n-ai nevoie de mine?
Ne vedem acasă.
Te iubesc.
Și te iubesc.
Mai sus, poate?
Sigur, dacă așa vrei.
- Da, doamnă. - E bine.
Te temi că Dachau este un subiect neplăcut pentru colecționari?
Pentru unii, poate. Dar asta îl face valoros.
Bunicii mei locuiau în Bavaria în 1933.
La mai puțin de doi kilometri de lagăr.
Vedeau fumul,
auzeau gemetele,
dar au spus că nu știau ce se întâmpla acolo.
E incredibil cum omitem să vedem unele lucruri.
Voi face niște cafea. Vrei?
Da, te rog!
112, ce urgență aveți?
Sunt Agatha Wiggs. Sunt căutată de poliție.
Și sunt gata să mă predau.
- Vai! - Nu vreau să te rănesc.
Vreau să vorbim.
Poliția e pe drum. Am sunat eu.
Poți să verifici, dar n-avem mult timp până ajunge.
Ascultă-mă! Nu l-am ucis pe Teddy Fenig. Jur.
Jur. Jur pe amintirea fiului meu.
Oamenii nevinovați nu fug.
Știam că nu mă va crede nimeni.
Dar te aștepți să o fac.
Fiindcă cred că, în adâncul sufletului
sau poate nu neapărat foarte adânc, tu știi că Nile a făcut asta.
L-a ucis pe Teddy, cum a ucis-o pe Madison și cine știe câți alții.
- Madison s-a sinucis. - Nu.
Nu. Biletul lăsat, dus de Nile la poliție, fusese scris cu doi ani înainte.
Aveam dovezi.
I le-am dat unei agente FBI, dar au ajuns deja și la ea.
Nile, tatăl lui sau unchiul lui.
- Nu. - Îl protejează.
Ca întotdeauna.
Poate că ar trebui să cred că și tu o faci. Dar nu cred.
Fiindcă am văzut cum te privește.
Cum îți vorbește.
Nu te respectă suficient cât să îți spună tot.
Cred
că tu crezi minciunile lui,
iar el te disprețuiește.
Uite,
știu cum e să te ambiționezi să crezi ceva.
În ultimii patru ani, mi-am spus că Teddy Fenig mi-a ucis fiul
pentru că da, poate că băuse, dar…
Dar o parte din vină era a mea.
Am crezut ce a trebuit să cred ca să pot supraviețui.
Cum faci și tu acum.
Dar nu vei fi în siguranță.
Nina, te rog, există o parte din tine care știe că am dreptate!
Și știi cum se termină.
Agatha Wiggs!
Ești arestată pentru omor. Ai dreptul la tăcere.
Tot ce spui poate fi folosit împotriva ta.
Dacă nu ai avocat, ți se va aloca unul.
Bună!
- Bună! - E în regulă. S-a terminat.
Ai îndurat multe.
- Doamne, tremuri! - Da.
Poliția a spus că a sunat chiar ea.
Nu mi-ai spus asta.
Ce voia?
Trebuie să mă schimb întâi.
Îmi spui ce s-a întâmplat?
Au arestat-o.
Înainte de asta.
Da, ea… Doamne, a apărut de nicăieri.
M-am dus în birou ca să iau o cafea
și, când m-am întors, ea stătea acolo, în dreptul ușii.
Isuse!
A spus că sunase deja la poliție.
Că voia să vorbească cu mine înainte de arestare.
Ca să-ți spună ce?
Că n-a făcut-o.
Că tu ai fost.
Deci aceeași poveste pe care o spune poliției.
A zis că ai ucis-o și pe Madison.
Și s-a gândit că o vei crede pur și simplu?
Nina?
Știi, n-am înțeles niciodată o chestie.
În noaptea când a dispărut,
ne-am certat.
Rău de tot.
Mi-a spus niște lucruri
foarte urâte.
Era bolnavă. Ea…
- Nu era în apele ei. - Știu.
Știu. Era cealaltă Madison.
Cea care prelua controlul
când o lua razna.
Dar biletul ei
era scris diferit.
Era
pașnic,
scris cu iubire.
A citat-o pe Emily Dickinson.
Nu înțeleg.
Să-mi spună ce mi-a spus, să fie atât de crudă,
ca apoi să se sinucidă.
Să fie ultimul lucru pe care…
Pe care ea…
N-am înțeles niciodată.
Până acum, poate.
Chiar l-a scris în seara aia?
Aggie a zis că nu.
Aggie a spus?
A spus că biletul a fost scris mai demult, când a înghițit Maddie pumnul de pastile.
A spus că găsise dovezi.
Dovezi? Ce fel de dovezi?
Așa e?
Ai făcut-o?
Ce anume?
Ai ucis-o?
De ce m-ai întreba asta
acum?
Fiindcă n-am mai făcut-o.
Fiindcă merit să știu.
Nu am chef de asta.
Nu pleca!
Cauți scandal și n-am chef.
E o întrebare foarte simplă. Răspunde-mi!
Știi răspunsul. Ai știut mereu.
- Ce înseamnă asta? - Nina, nu ești idioată.
Sau, nu știu, poate că ești.
Ai ucis-o.
Ai ucis-o, la naiba!
Uită-te la mine!
Spune-o! Măcar ai curajul să mi-o spui în față!
Normal că am ucis-o!
Am făcut exact ce voiai să fac!
Altfel, de ce mi-ai fi spus despre ea și Abbott?
Ce dracu' ai crezut că se va întâmpla?
N-am vrut asta.
Vai, nu?
N-ai vrut?
Normal că ai vrut!
Pentru că o urai!
Era o târfă egoistă și plângăcioasă,
care și-a bătut joc de tine și care ne-a trădat.
Isuse Hristoase! Zici că ești Aggie.
Lătra încontinuu despre Fenig. Cum voia să sufere și el.
- De parcă erau doar vorbe. - Vai!
Apoi s-a prefăcut că el n-a primit fix ce a meritat.
L-ai ucis pe Fenig.
Doamne…
Nina, nu sunt singurul care are această latură.
Fiindcă toți avem instinctul de prădător.
Asta suntem.
Ne futem, vânăm, ucidem, ne răhățim și ne place.
Fiecare dintre noi.
Dacă mă judeci, dacă vrei să te ascunzi
și să te păcălești că nu știai, bine, dar nu te uita așa!
Nu face pe sfânta cu mine!
De parcă n-ai obținut tot ce ți-ai dorit.
Totul.
Doamne!
Sunt foarte obosit.
Sunt foarte obosit!
Fiindcă, toată viața mea,
am luptat fără încetare.
Ești soția mea.
Ești mama copilului meu.
Nu vreau să mă mai ascund.
Nu vreau.
Nu de tine.
Nu e nevoie.
Vă rog să-mi acordați atenția dv.!
Mulțumesc.
Consiliera Benitez va răspunde la întrebări după anunțul ei,
dar, întâi, l-a rugat pe dl Jarvis să vă pună în temă cu ceva.
Probabil știți deja
că tatăl meu a suferit recent un atac vascular cerebral grav.
Mulțumesc tuturor pentru rugăciuni și urările de bine
și pentru că ați venit astăzi aici.
- Am venit să confirm faptul că… - Cu cât o plătești?
S-a vândut!
Pe bune! Asta-i corupție!
S-a vândut!
- E corupție! - Hai!
- E corupție! Pe bune! - Vedeți voi…
Exact asta se întâmplă
când suntem atât de înrăiți și de dezbinați,
că nu ne mai putem înțelege.
Da, e adevărat, sectorul privat are problemele sale.
Dar trebuie și ca aleșii noștri să răspundă în fața noastră.
Mai ales politicienii profesioniști care nu au curajul necesar.
Olivia Benitez, pe de altă parte,
e un lider care nu se teme să spună lucrurilor pe nume.
Desigur, opoziția ei inițială față de Jarvis Yards
n-a fost ușor de digerat, dar mi-a atras atenția
și m-a inspirat să fac ceva concret.
Așadar, azi vă prezint cadoul meu,
o mare bucată de teren care va trece în proprietatea Manhattanului,
pentru construirea a 300 de locuințe la preț accesibil.
Olivia vă va spune mai multe despre data exactă
și alte detalii,
mulțumesc că m-ați ascultat, la fel și ție,
dnă consilier Benitez,
pentru sprijin.
E adevărat.
Eu și Nile Jarvis ne contrazicem des.
Și am început pe picior greșit,
dar am reușit să ne înțelegem.
Am zis că nu era nevoie să vii.
Am vrut să vin.
Ne-am înțeles.
Cât ai ascultat?
Totul.
Și? Cum m-am descurcat?
Ca de obicei.
Poate că m-am scuzat cam mult,
dar ăsta-i prețul plătit ca să revin în joc. M-am întors!
- Nina, ne-am întors. - Nu.
Verifică-ți telefonul!
Pentru ce?
Ți-am lăsat un mesaj.
NINA: UN FIȘIER AUDIO
ÎNREGISTRARE NOUĂ
Ai ucis-o, la naiba!
Uită-te la mine!
Măcar ai curajul să mi-o spui în față!
Normal că am ucis-o!
Am făcut exact ce voiai să fac!
Altfel, de ce mi-ai fi spus…
În ultimele zile, am…
Ce dracu' ai crezut că se va întâmpla?
Nu mă vei mai atinge vreodată.
Sau pe copilul meu.
Nile Jarvis, ești arestat. Ai dreptul să nu spui nimic.
Tot ce spui poate fi folosit împotriva ta.
Dle Jarvis, aveți ceva de spus?
Dle Jarvis, spuneți ceva?
La început, Nile s-a declarat nevinovat
A declarat că înregistrarea era falsă, a jurat că-și va spăla reputația.
BESTIA DIN MINE
Dar povestea n-a ținut când unchiul său a adus dovezi,
în schimbul unei sentințe reduse.
Rick a oferit probe suficiente pentru condamnarea lui Nile.
După ce s-a asigurat
că fratele lui nu-și va vedea moștenirea distrusă.
Poliția! Mâinile sus!
Până la urmă, Nile nu a mai negat acuzațiile.
A primit trei sentințe cu închisoare pe viață.
N-a mai putut să-și omoare decât timpul.
Și un singur vizitator care să-l ajute să facă asta.
Bună, vecina!
Ce mai faci?
Mai bine decât tine, cred.
Nu știu. Am citit mult, am meditat. Nu e chiar atât de rău.
Cum e Oyster Bay?
De fapt, am vândut casa.
Da. Era timpul.
La preț bun?
Cred că aveai de renovat la ea.
Cartea nu e chiar gata.
Dar mă gândeam că poate mai ai ceva de spus, acum că…
M-am gândit să-ți ofer ultimul cuvânt.
Câtă generozitate!
Pot să înregistrez?
Înregistrările nu prea au ținut cu mine.
Bine că măcar ai întrebat!
Etic.
Nu ca Nina?
Nu e o eroină.
Știi ce zic?
Până la urmă, îmi voia banii. O poveste clasică.
E o supraviețuitoare. E ca o pisică maidaneză.
Ei bine,
nu cred că-i așa de simplu.
Și-a văzut șansa și a profitat de ea.
Sau poate că avea conștiință.
Nu ești atât de naivă, Aggie.
Se pare că nici ea,
după cum se observă.
Ce altceva mai rămâne de discutat acum?
Ce vrei să afli și n-ai aflat deja?
Văd că deja m-ai citit destul de bine.
Vreau să știu ce vezi
când te uiți în oglindă.
Vreau să te întreb ceva.
Cum a fost să-l vezi pe Teddy?
Ai fost surprinsă?
Am fost îngrozită.
Și?
Și mi-a fost rău.
Încă am coșmaruri.
Nimic altceva?
Aggie!
Noi am făcut asta.
Împreună.
Amândoi.
Tu chiar… Chiar crezi că suntem la fel.
Nu suntem.
Totuși, ești aici.
Nu te mai saturi de mine, nu?
De ce?
Nu-ți pasă ce văd în oglindă.
Vrei să știi cum se simte, nu?
Îmi spui?
Am vorbit aproape trei ore.
Până când paza mi-a întrerupt vizita.
Regulile sunt reguli.
Și plănuiam să vorbim din nou.
Dar n-a fost să fie.
Până la urmă,
unchiul Rick n-a vrut să-l lase pe Nile să aibă o viață lungă.
O cușcă n-ar fi fost de ajuns.
A cerut ajutorul unor vechi prieteni.
Ce să înțelegem din sfârșitul lui?
E dreptate karmică?
Un final fericit?
Răzbunarea e seducătoare,
promițând un echilibru curat între bine și rău.
Dar e o iluzie.
Știu pentru că i-am simțit atracția.
După ce mi-am pierdut fiul, eu…
Eu am trăit cu răzbunarea în suflet.
Un partener sacru.
Mi-am spus o poveste despre bine și rău.
Despre pedepsirea celor vinovați.
Nile mi-a mirosit setea de sânge
și a dat naștere acelei povești.
Mi-a absorbit furia
și, ca un înger întunecat, a îndeplinit o dorință îngrozitoare,
condamnând o altă mamă la jelirea fiului ei.
Încă o furie care să crească necontrolat.
Răzbunarea dă naștere răzbunării.
O rană…
care nu se vindecă niciodată.
Sunt complice la acest ciclu.
Nu am mâinile curate.
Bună!
- Ai venit. - Desigur.
Aggie, ea e Meg.
Mă bucur să te cunosc în sfârșit.
- La fel! Felicitări! - Mulțumesc.
E grozav. Știu că știi deja, dar…
Dar nu se mai satură s-o audă.
Meg, ea e editoarea mea, Carol.
- Încântată! - Bună!
Fiecare sfârșit e un început.
Întoarcem pagina, dar povestea noastră ne urmărește.
De fapt, la asta s-au referit budiștii prin karma.
Pentru ei, karma nu e răzbunarea cosmică.
Universul care ne răzbună de sus.
Pentru ei,
mai degrabă înseamnă niște semințe pe care le plantăm.
Ăsta-i puiul meu?
Semințe pe care le transmitem.
Da.
Culegem ce semănăm,
în viața asta, sau în următoarea.
Karma e moștenirea, dreptul nostru…
BESTIA DIN MINE
…din naștere.
Da.
Oricum alegem s-o definim,
Nile avea dreptate într-o privință.
Karma e dată naibii.
BESTIA DIN MINE MEMORIU
E în regulă.
Ești bine.
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă