Bilo ti je ispisano na licu. Sve što si mu htjela učiniti.
Sve što je zaslužio.
Karma je zajebana stvar.
SRIJEDA, 29. LISTOPADA
MOŽDA: AGATHA WIGGS
Erika.
Rekli su da si me trebala.
Jesam. Ali nije hitno.
-Sigurno? Ako si potegnula dovde… -Misliš da je ovo učinila Agatha Wiggs?
Suludo, da.
Wiggs ga je navodno šikanirala već četiri godine.
-Okrivljavala ga je za sinovu smrt. -A policiju je nazvao Nile Jarvis?
Wiggs je pisala knjigu o njemu. Prijavio je moguću otmicu.
Zato se policija obratila FBI-u.
A sve se poklapa sa snimkama na Wiggsinom laptopu.
Isuse Bože!
Snimila je sate materijala s vremenskom oznakom.
Klinca je ubila tek prije koji sat.
MOŽDA: AGATHA WIGGS
Javi se.
Nećeš se javiti?
Mogu?
Samo daj.
Bit ću u prizemlju.
Halo? Aggie?
Gdje ste?
Aggie?
Sranje!
Aggie, gdje je on?
Aggie?
Aggie!
-Aggie? -Shelley, ajme!
Hvala Bogu!
Gdje si ti? Što je bilo?
Imala sam pravo. Nile.
Ubio je Teddyja Feniga i ostavio ga u Cooperovoj sobi.
Tako da ja ispadnem kriva jer je…
Dobro, uspori.
Imala sam dokaz.
Dala sam ga nekomu koga ne mogu dobiti. Nazovi je ti.
Što god da se dogodilo,
moraš to objasniti policiji dok još stigneš.
Što god da se dogodilo?
Slušaj…
Što to znači? Misliš da ti lažem?
Ne, samo hoću reći da mi moraš reći gdje si.
Da ti možemo pomoći.
Mi? Koji to mi?
S policijom si?
Kod tebe su, je li tako?
Daj da ti pomognem!
Sranje!
Aggie!
Jebemti.
Ja ću ga odvesti. Razgovarat ću u autu.
-Nisi shvatila. -Što?
Rekla sam da imam intervju za Times, a ti si me napala da sve moraš sama.
Radiš što hoćeš, a ne pitaš ni za Cooperove ni za moje obaveze.
Idi u atelje, idi na masažu, što god trebaš.
Ja ću odvesti Coopera.
Što još da ti kažem?
Neću ići!
Coopere, smjesta prestani. Uzmi cipele i obuj se.
-Molim te. -Vodim ga, to si i htjela.
Aggie, gdje je Cooper?
ZVIJER U MENI
OSMO POGLAVLJE
POSLJEDNJA RIJEČ
-Erika? -Jack. Oprosti što smetam.
Trebam uslugu. Hitno je.
Samo reci.
-Sjećaš se Madison Jarvis? -Da.
Njezino oproštajno pismo. Izvuci ga iz arhiva dokaznog materijala.
Može digitalna verzija?
Za jedan sat mogu ti poslati kopiju u visokoj rezoluciji.
Erika?
Jesi li tu?
Nazvat ću te.
Dobro.
Nije ti to pametno.
Ruke na glavu. Odmah!
I mislio sam da mi lažeš. Kad si rekla da Abbott ništa ne smjera.
Trebao sam slušati intuiciju.
Zar se nismo mi dogovorili?
Poštovao sam to.
Imaš li mi još što reći?
Što si učinio Brianu?
Nemam pojma na što misliš.
Nisam na to pristala.
Ovo nije bilo predviđeno.
Ali dogodilo se.
I sad si upletena.
Kao i ja.
Odlučila si zaštititi obitelj. Tako ću i ja.
Učinit ću što god treba!
Ako mi išta tajiš…
Ne.
Oprosti, ali ovaj put neću ti vjerovati na riječ.
Što god znaš
ili misliš da znaš,
zaboravi.
Reci mi bar što je bilo s Brianom.
Tebi bi pametnije bilo
da brigu vodiš o vlastitoj obitelji.
BOLESNIK: PISMO MOM OCU
DVANAESTO POGLAVLJE OPLAKUJEM SMRT JEDNE LAŽI
Kako je moj dragi stric?
Bio sam kod Erike Breton.
Mirovat će.
Sigurno?
Voli svoju djecu.
Zna da mislimo ozbiljno.
-Znači, sve je riješeno. -Vidjet ćemo.
Idem sad tvom ocu.
Što ćeš mu reći?
Što manje mogu.
Treba mu reći da će o sinu opet čitati u novinama.
-Moram ići. -Nile?
Govnar!
Helikopteri kruže.
A policija kontrolira aute na Mill River Roadu.
Znaš li što se događa?
Trebala bi sjesti.
Sok od grožđa naliju u velike bačve.
I dodaju nešto što se zove kvasac
pa puste da tako dugo stoji.
Što je kvasac?
Kvasac?
Kvasac…
Nemam pojma što je kvasac.
Ali sok od grožđa pretvori u nešto što odrasli vole piti
kad su jako sretni ili jako tužni.
Hoćeš gucnuti?
Striče Rick.
Ne smetam valjda?
Ne, odavno je već trebao biti u krevetu. Hajde, crta.
Hajde.
Ricky, prije deset godina
ovu sam butelju platio tri tisuće, sad je skočila na petnaest.
I to ako je uspiješ naći.
Ali…
Izvrsno se sljubljuje s poparom koju sam skuhao Benitez.
Zajedno ćemo to objaviti u gradskoj vijećnici.
Čuj, Marty.
Čut ćeš za to kad-tad.
-Nileova susjeda Agatha Wiggs… -Ona knjiga. Zaboli me.
Traže je zbog ubojstva.
-Molim? -Da.
Nestao je mještanin. Bilo je u vijestima prije koji tjedan.
Mislili su da se utopio.
A večeras je policija njegovo tijelo našla kod Wiggs.
Ona je pobjegla.
Knjiga očito ipak neće stvarati probleme.
Možda Nile nauči komu treba vjerovati, a komu ne.
Taj baš ne zna procijeniti.
Da.
Tijelo su našli u njezinoj kući?
Kako?
Zapravo im je Nile dojavio.
Valjda…
Navodno je nešto vidio.
Lažeš mi, Ricky.
Ne lažem.
-Lažeš, lažeš. -Zašto bih?
-Eto na. -Što?
Nos protrljaš palcem.
-Tako se odaš. -Ma daj!
Nemoj mi srati da ne lažeš!
Daj se smiri. Mislio sam, zanimat će te. Luda priča.
Pogledaj me.
A sad mi reci što je bilo.
Je li to opet bio Nile?
-Slažeš li mi, majke mi mile… -Sredio sam stvar.
Pas mater!
Hej! Slušaj me. Marty…
Neće prestati.
-Nemoj. -Bože mili, neće prestati.
-Slušaj me. -Nikad neće prestati!
Slušaj me! Izvukli smo se.
-Ti si to predosjetio. -Nema veze.
Bitno je samo da se meni obratio. Sve smo riješili.
Kažem ti, Nile nema veze s tim tipom.
Nikakve.
Zašto je to onda učinio?
Zato što je bolestan, Marty!
Ne može si pomoći!
-Moraš mi vjerovati. -Ne.
-Zaštitio sam te. Nas. -Ne.
Ne moraš prstom maknuti.
Ne moraš reći ni riječ…
Marty, što ti je? Marty?
Marty? Hej!
Marty?
Ispočetka sam mislio da mi se pričinja.
Malo smo popili. Glava mi je bila mutna.
Odbauljao sam na kat da se popišam.
Čuo sam neki zvuk.
Neko lupanje iz sobe njezinog sina.
Htio sam otvoriti vrata, kadli eto nje: „Ne ulazi!”
Vidio sam joj to u očima.
Ne tugu.
Strah.
U dubini duše sam znao.
Mučilo me to, pa sam jutros nazvao policiju.
Jednostavno…
Ne ide mi to u glavu.
Ljudi puknu.
A možda je takva bila cijelo vrijeme.
Nikad ne znaš kakav je tko iznutra.
Zašto te pozvala u kuću ako ga je držala na katu?
Možda je htjela moj DNK. Tko zna? Pokušavala mi je to podmetnuti.
Koristila je mene i knjigu da sakrije svoje djelo.
Bio sam idealna žrtva. A ta mi je uloga dobro poznata.
Luđak iz susjedstva.
Ti to najbolje znaš.
Jesi li dobro?
Jesam.
Samo sam umorna.
Idi leći. Dan je bio naporan.
Da.
Stvarno si mislio ono što si rekao?
Da želiš dijete?
Naravno da jesam.
Znam da nismo to planirali.
Planovi se mijenjaju.
Prihvatiš što život nosi.
Što je bilo?
Lila zove. Halo?
Koja bolnica?
Krvarenje smo zaustavili, ali sad je ključno da smanjimo oteklinu.
Što je? Ja sam mu sin.
-Objašnjavao sam stanje vašeg oca… -Ne, ispočetka.
Pretrpio je hemoragijski moždani udar.
Žile su prsnule i izazvale obilno krvarenje u lijevoj polutki.
Sad je u induciranoj komi da oteklina splasne.
Nije to bezopasno, naravno,
ali pritisak u mozgu može izazvati smrt.
Hvala vam.
SRIJEDA, 29. LISTOPADA
KONTAKTI
Sranje.
Ne, jebote!
Stani, nema mi pilota!
Coopere, dosta! Oprostite, vozim sina liječniku.
Možete li ponoviti?
Vaš otac kaže da više ne razgovarate.
-Zanimalo me… -Ni prije knjige nismo se čuli svaki dan.
Da, ali bili ste u kontaktu?
-Čujemo se dvaput na godinu. -Trebam pilota!
Za Božić i na njegov rođendan.
-Ne mogu letjeti. -On moj zaboravi.
-Daj! -Kažem da trebam pilota!
Poslije ćemo ga naći.
-Ako vam nije zgodno… -Sve je u redu.
-Oprostite. Gdje smo stali? -Zašto više ne razgovarate s ocem?
Nigdje nema mog pilota.
On je mene tužio.
Rekao je da zarađujem na njegovoj priči… Pa kvragu!
Ha?
'Jutro.
Jime, kako si?
Tommy, dođi mi pomoći da prebacimo palete.
Stani, evo me odmah.
Danas ćemo utovariti ove palete.
Ti ove dvije prebaci u spremište.
MOŽDA: AGATHA WIGGS
Halo?
-Erika? -Da?
Aggie Wiggs je. Zašto me niste nazvali?
Pokazali ste šefu Madisonin dnevnik?
Halo?
Čujete li me?
Žao mi je.
Tko je to?
Sad sam rekla. Agatha Wiggs ovdje.
Policija me traži, stvarno trebam vašu pomoć.
Ne znam o čemu govorite.
Pa jebote, što je sad?
Zašto…
Aha.
Zastrašili su vas?
Prijete vam?
Dobro.
Dobro, samo me slušajte, molim vas.
Bar mi vratite dnevnik.
Da ga pokažem policiji kad se predam.
Ništa drugo nemam.
Žao mi je, ne mogu.
Erika, molim vas…
Erika?
Namjeravao je biti prisutan sutra.
Kad Benitez ono objavi.
Ići ću ja umjesto njega.
Novinari će se oduševiti.
Želiš li mi nešto reći?
Tvoj se otac bori za život.
-A ti misliš na usranu presicu! -Mislim na njegovu ostavštinu.
Ti si ga ovamo smjestio.
Je li ti to jasno?
Znao je da lažem.
I da tebe štitim.
Kao što sam te štitio cijeli tvoj šugavi život.
Pripazi, striče Rick.
Otkad si izgmizao majci iz utrobe, hoćeš ubiti oca.
Njemu je trebalo 50 godina da shvati kakav si.
Ali ja sam to odmah znao.
Bio je uz tebe ama baš svaki put.
Čak i kad sam ga od toga odgovarao.
Nisi ga zaslužio.
Ništa njegovo.
Sjedni, Rick.
Hej.
Hej. Kako si?
Dobro sam.
Ma…
Odspavao sam nekoliko sati.
Onda dobro. Kako ti je otac?
-Ima li što novo? -To će znati tek kad se probudi iz kome.
A dotad mogu proći tjedni ili čak mjeseci.
Obići ću Lilu pa ću se onda vratiti u bolnicu.
Nema potrebe da dolaziš.
Želim biti s tobom.
Zar se nisi trebala naći s nekim umjetnikom u galeriji?
Postavljamo novu izložbu, ali Elise će me zamijeniti.
Ne, samo ti idi.
Idi. Ovdje možeš samo čekati.
A moj stric je zaposjeo stolicu kraj očevog kreveta, pa eto.
Sigurno me ne trebaš?
Vidimo se večeras kod kuće.
Volim te.
I ja tebe.
Možda više?
Da. Naravno, ako želite.
-Evo. -Ja, sad je dobro.
Brinete se da će Dachau kolekcionarima biti previše neugodna tema?
Nekima možda. Ali upravo je zato toliko snažna.
Moj djed i baka živjeli su u Bavarskoj 1933.
Ni dva kilometra od logora.
Vidjeli su dim,
čuli krikove.
A tvrdili su da nemaju pojma što se zbivalo.
Nevjerojatno kako biramo što ćemo vidjeti.
Idem skuhati kavu. Hoćete i vi?
Da, molim vas.
Hitne službe, izvolite?
Ovdje Agatha Wiggs. Policija me traži.
Spremna sam se predati.
-Bože! -Neću vam nauditi. Samo želim razgovarati.
Policija dolazi. Nazvala sam ih.
Provjerite, ali nemamo puno vremena prije nego što stignu.
Slušajte. Nisam ubila Teddyja Feniga, časna riječ.
Kunem se uspomenom na svog sina.
-Nedužni ne bježe. -Znala sam da mi nitko neće vjerovati.
Ali mislite da ja hoću.
Zato što mislim da ste negdje duboko,
možda čak i ne preduboko, jednim dijelom svjesni da je to bio Nile.
Ubio je Teddyja, baš kao i Madison i tko zna koliko još ljudi.
-Madison se sama ubila. -Nije.
Onu poruku koju je Nile dao policiji napisala je dvije godine prije toga.
Imala sam dokaz.
Dala sam ga FBI-evki, ali netko ju je zastrašio.
Nile, njegov otac ili stric.
-Ne. -Štite ga.
Kao i uvijek.
Možda bih trebala misliti da ga štitite i vi. Ali ne mislim.
Zato što sam vidjela kako vas gleda.
Kako s vama razgovara.
Ne poštuje vas dovoljno da bi vam se otvorio.
Mislim…
Mislim da vi vjerujete u tu laž.
I da vam on to zamjera.
Slušajte.
Ja znam kako je to kad si hoćeš prodati neku priču.
Ja sam ove četiri godine sebe uvjeravala da mi je Teddy Fenig ubio sina
zato što je nešto popio, točno, ali ja…
Snosim dio odgovornosti.
Prodavala sam sebi priču koju sam morala čuti da bih mogla preživjeti.
Baš kao i vi sad.
Ali to vas neće sačuvati.
Nina, molim vas, negdje u sebi znate da imam pravo.
I znate kakav će biti kraj.
Agatha Wiggs!
Uhićeni ste zbog ubojstva. Imate pravo na šutnju.
Vaše izjave mogu biti argument protiv vas.
Odvjetnika će vam dodijeliti ako ga nemate.
Hej.
-Bok. -Dobro je. Gotovo je.
Napatila si se.
-Pa ti se sva treseš. -Da.
Policija kaže da ih je ona sama nazvala.
Nisi mi to rekla.
I? Što je htjela?
Moram svući ovo sa sebe.
Hoćeš mi reći što se dogodilo?
Uhitili su je.
Prije toga, to mislim.
Ma da. Samo je najednom banula.
Otišla sam u ured po kavu.
Okrenula sam se, a ona je stajala pred vratima, zapriječila ih je.
Isuse.
Rekla je da je već zvala policiju.
I da hoće sa mnom razgovarati prije nego što dođu.
Što je htjela reći?
Da nije ona kriva.
Da si to ti bio.
Dakle, isto ono što govori i policiji.
Rekla je da si ubio i Madison.
I što je mislila? Da ćeš joj ti tek tako povjerovati?
Nina?
Nešto mi nikako nije bilo logično.
One noći kad je nestala,
Maddie i ja smo se posvađale. I to gadno.
Izgovorila je baš…
strahote.
Bila je bolesna. Nije…
-Nije bila pri sebi. -Znam.
Da, bila je ona druga Madison.
Ona koja bi isplivala kad je bila u lošoj fazi.
Ali njezina poruka bila je…
suprotno od toga.
Bila je smirena.
I nježna.
Citirala je Emily Dickinson.
Ne razumijem baš.
Svašta mi je izgovorila, bila je jako okrutna.
A onda se ubila.
Da je dopustila da to bude posljednje…
Što je ikad…
Nikad mi to nije bilo jasno.
Možda sve dosad.
Zbilja je ono napisala te noći?
Aggie kaže da nije.
Aggie kaže?
Rekla je da je poruka koju sam ja našla otprije.
Odonda kad se Maddie nagutala tableta.
Rekla je da je našla dokaz.
Dokaz? Kakav?
Ima li pravo?
Jesi li?
Jesam li što?
Jesi li je ubio?
Zašto me to pitaš?
Sad?
Zato što nikad nisam.
Zaslužujem to znati.
Neću se u ovo upuštati.
-Ne okreći mi leđa! -Provociraš, neću nasjesti.
Pitanje je vrlo jednostavno. Samo mi odgovori.
Znaš odgovor. Oduvijek si ga znala.
-Što to znači? -To znači da ti nisi budala, Nina.
A možda i jesi, tko će ga znati.
Ubio si je.
Ubio si je, jebote.
Pogledaj me!
Izgovori to. Imaj bar muda da mi to kažeš u lice.
Naravno da sam je ubio, jeboga ja!
Učinio sam točno ono što si htjela!
Zašto bi mi inače rekla za nju i Abbotta?
Koji si kurac mislila, što će se dogoditi?
Nisam to željela.
Nisi željela?
Nisi?
Nisi željela!
Željela si ti, nego što!
Zato što si je mrzila iz dna duše!
Bila je sebična kučka, samu je sebe sažalijevala,
tebe je maltretirala, a onda nas je oboje izdala.
Pa jebo ti pas mater! Kao da Aggie slušam.
Razlajala se o Fenigu. Da je željela da pati koliko i ona.
-Kao da su riječi nebitne. -Bože!
A onda je glumatala da nije dobio točno ono što je i zaslužio.
Ti si ubio Feniga.
Pa je…
Nina, ne nosim samo ja to u sebi. Ne.
Oči su nam smještene sprijeda, zubi su nam oštri.
Grabežljivci smo.
Jebemo se, lovimo, ubijamo, seremo i u tome uživamo.
Svi do jednoga.
Ako mene osuđuješ i guraš glavu u pijesak, uvjeravaš sebe da nisi znala,
u redu, ali ne gledaj me tako.
Nemoj mi tako svisoka i licemjerno srati.
Kao da ti nisi dobila sve što si htjela.
Sve.
Bože mili.
Strašno sam umoran.
Strašno umoran.
Cijeli svoj život
samo se borim i borim.
Ti si mi žena.
Ti si majka mog djeteta.
Ne želim se više skrivati.
Ne.
Ne od tebe.
Ne moraš.
Molim vas za pozornost.
Hvala.
Vijećnica Benitez odgovarat će na pitanja poslije objave,
ali zamolila je g. Jarvisa da vam prvo objasni kontekst.
Mnogi su već sigurno čuli
da je moj otac doživio teški moždani udar.
Hvala vam svima na molitvama i dobrim željama,
a i na tome što ste se tako brzo okupili.
-Moj dolazak pokazatelj je… -Koliko joj plaćate?
Ljudi, prodala se!
Ma dajte! Ovo je korupcija!
Prodana duša!
Ovo je korupcija!
-Ovo je korupcija! -Evo.
Ovo savršeno ilustrira što se dogodi
kad postanemo toliko zagriženi i toliko podijeljeni
da isključimo kompromis.
Istina je. Mnogi od nas u privatnom sektoru uzrok su problema.
Ali moramo odgovornost tražiti i od izabranih dužnosnika.
Pogotovo od profesionalnih političara koji se okreću kako vjetar puše.
Olivia Benitez, međutim,
vođa je koji se ne boji dići glas.
Njezino prvobitno protivljenje Jarvis Yardsu nije uvijek bilo ugodno slušati.
Ali privukla je moju pozornost
i nadahnula me da poduzmem nešto konkretno.
I zato danas objavljujem
da neizgrađenu parcelu darujem Manhattan Land Trustu
radi izgradnje do tristo priuštivih stambenih jedinica.
Olivia će vas uputiti u raspored
i u detalje.
Hvala vam što ste nas saslušali. A vama, vijećnice Benitez, hvala…
na vašem vodstvu.
Ua!
Istina je. Nile Jarvis i ja ne slažemo se oko mnogočega.
U početku je svakako bilo trzavica,
ali našli smo zajednički jezik.
-Nisi morala doći, rekao sam ti. -Htjela sam biti prisutna.
Sporazumjeli smo se.
Koliko si čula?
Svaku riječ.
I? Kakav sam bio?
U vrhunskoj formi.
Možda sam se previše posuo pepelom, ali toliko košta povratak u prvu ligu.
Vratio sam se.
-Mi smo se vratili. -Nemoj.
Pogledaj mobitel, Nile.
Zašto?
Ostavila sam ti poruku.
PRIVITAK: AUDIODATOTEKA
NOVA SNIMKA
Ubio si je, jebote.
Pogledaj me! Izgovori to. Imaj bar muda da mi to kažeš u lice.
Naravno da sam je ubio, jeboga ja! Učinio sam točno ono što si i htjela!
Zašto bi mi inače rekla za…
Ovih nekoliko dana…
Koji si kurac mislila, što će se dogoditi?
Nikad me više nećeš pipnuti.
A ni moje dijete.
Nile Jarvise, uhićeni ste. Imate pravo na šutnju.
Vaše izjave mogu biti upotrijebljene protiv vas.
G. Jarvis, imate li komentar?
G. Jarvis, imate li što reći?
„Nile je ispočetka vrištao da nije kriv.
Tvrdio je da je snimka krivotvorena i kleo se da će sprati ljagu s imena.
ZVIJER U MENI
Ali sve se srušilo kad je stric Rick svjedočio za tužilaštvo
u zamjenu za blažu kaznu.
Rick je iznio dovoljno dokaza da Nilea strpaju u zatvor.
Ali prvo se pobrinuo
da njegov brat svoju ostavštinu nikad ne vidi razorenu.”
Policija! Da vidim ruke!
„Nile je na kraju priznao krivnju prema svim točkama optužnice.
Osuđen je na tri uzastopne doživotne kazne bez mogućnosti uvjetnog otpusta.
Ubijati je mogao samo vrijeme.
A u tome mu je pomagao jedan jedini posjetitelj.”
Bok, susjedo.
Kako si?
Vjerojatno bolje nego ti.
Pa ne znam baš. Puno čitam, meditiram. Nije tako loše.
Kako je u Oyster Bayu?
Pa prodala sam kuću.
-Bilo je krajnje vrijeme. -Dobila si dobru cijenu?
A da, trebalo ju je preurediti.
Nisam još dovršila knjigu.
Ali mislila sam da bi htio reći još nešto sad kad…
Htjela sam tebi ponuditi da imaš posljednju riječ.
Jebate, stvarno si velikodušna.
Smijem li snimati?
Prošli put nisam baš dobro prošao.
Ali lijepo što pitaš.
-Etična si. -Za razliku od Nine?
Nije ona junakinja.
Shvaćaš?
Zapravo je samo htjela moj novac. Prastara priča.
Borac je. Kao mačka lutalica.
Pa sad…
-Sumnjam da je baš tako jednostavno. -Uočila je priliku i iskoristila je.
A možda je imala i savjest.
Toliko naivna nisi, Aggie.
Nije bila ni ona.
Kao što smo vidjeli.
O čemu sad uopće više možemo razgovarati?
Što te zanima, a da to već ne znaš?
Očito si me dobro pročitala.
Zanima me što vidiš
kad pogledaš u zrcalo.
Da te pitam nešto.
Kako ti je bilo kad si vidjela Teddyja?
Iznenadila si se?
Užasnula sam se.
I?
I smučilo mi se.
Još imam noćne more.
Samo to?
Joj, Aggie.
To smo mi učinili.
Zajedno.
Oboje.
Pa ti stvarno…
Stvarno misliš da smo mi isti.
Nismo.
A ipak si došla.
Ne možeš bez mene, ha?
A zašto?
Fućka se tebi što ja vidim u zrcalu.
Tebe zanima kakav je to osjećaj, je li tako?
Hoćeš li mi reći?
„Razgovarali smo gotovo tri sata. Dok upravitelj nije prekinuo posjet.
Pravila su pravila. Namjeravali smo opet razgovarati.
Ali nije nam bilo suđeno.
Ispostavilo se
da se stric Rick nije zadovoljio time da Nile starost dočeka u zatvorskoj odori.
Kavez nije bio dovoljan.
Pa je neke stare prijatelje zamolio za posljednju uslugu.
Kako da protumačimo njegovu smrt?
Je li to karmička pravda?
Sretan završetak?
U tome se i sastoji primamljivost osvete.
Obećava jasnu granicu između dobra i zla.
Ali to je tlapnja.
Znam zato što sam osjetila kako me mami.
Kad sam izgubila sina…
osvetu sam prigrlila kao drugu korotu.
Svetog sudruga.
Pripovijedala sam sebi priču o dobru i zlu.
O kažnjavanju krivaca.
Nile je nanjušio moju krvožednost
pa pripomogao toj priči da se porodi.
Upio je moj gnjev
i poput nekog anđela tame objelodanio želju previše strašnu da bi se izgovorila.
I ostavio još jednu majku da oplakuje svog sina.
Još jedan gnjev da nesputano buja.
Osveta što rađa osvetu.
Rana…
što nikad ne zarasta.
Sukrivac sam u tom krugu.
Moje ruke nipošto nisu čiste.”
Hej!
-Došla si. -Naravno.
Aggie, ovo je Meg.
Drago mi je što sam te upoznala.
-Također. Čestitam. -Hvala.
Izvrsna je. Znam da to znaš, ali…
Ali nikad joj neće dojaditi da joj to govore.
Meg, moja urednica Carol.
-Drago mi je. -Bok.
„Svaki je kraj početak.
Okrenemo novi list, ali od svoje priče ne možemo pobjeći.
A to zapravo budisti podrazumijevaju pod karmom.
Njima karma nije kozmička odmazda.
Svemir što u djelo provodi kaznu odozgo.
Njima je karma više poput sjemena koje posijemo.”
Je li to moj dečko?
„Sjemena koje prenesemo.”
Da, da!
„Kako sijemo, tako i žanjemo. U ovom životu ili u sljedećem.
Karma je naša baština. I pravo stečeno rođenjem.”
Da, da.
„Ali kako god je mi definirali,
u jednome je Nile imao pravo.
Karma je zajebana stvar.”
ZVIJER U MENI, MEMOARI
Dobro je.
Ti si dobro.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović