Jeg kunne se det på dit ansigt. Alt det, du ville gøre ved ham,
alt det, han fortjente.
Karma er en led satan.
MÅSKE: AGATHA WIGGS
Erika.
Mit kontor sagde, du ville snakke.
Ja. Men det kan vente.
Sikker? Du kom hele denne vej, så…
Tror du, Agatha Wiggs står bag?
Det er vildt, ikke?
Wiggs har åbenbart chikaneret ham de sidste fire år.
-Hun bebrejdede ham for sønnens død. -Og Nile Jarvis tilkaldte politiet?
Wiggs skrev en bog om ham.
Han anmeldte en mulig kidnapning, og derfor kontaktede politiet FBI.
Det stemmer med videofilerne, vi tog fra Wiggs' bærbare.
-I guder. -Ja. Hun optog timevis af video.
Han levede indtil for få timer siden.
MÅSKE: AGATHA WIGGS
Tag den.
-Vil du svare? -Gør det noget?
Nej, værsgo.
Jeg er nedenunder.
Hallo? Aggie? Hvor er du henne?
Aggie?
Fuck.
Aggie, hvor er han?
Aggie?
Aggie!
-Aggie? -Shelley. Gudskelov.
-Hvor er du? Hvad foregår der? -Jeg havde ret. Det var Nile.
Han dræbte Teddy Fenig og placerede ham på Coopers værelse,
så jeg så skyldig ud, fordi han…
Okay, tal langsommere.
Jeg havde beviser,
og jeg gav dem til en, der er væk. Du skal ringe til hende.
Hvad end der skete, så må du forklare det til politiet, før det bliver slemt.
-Hvad end der skete? Hvad… -Hør, bare…
Hvad mener du? Tror du, jeg lyver?
Nej, jeg mener bare, at du skal fortælle mig, hvor du er,
så vi kan hjælpe dig.
Vi? Hvem er vi?
Er politiet der?
De er der nu, ikke?
Aggie, lad mig nu hjælpe dig.
Fuck.
Aggie!
Fuck.
Jeg kører. Jeg kan lave interviewet i bilen.
-Det er ikke pointen. -Pointen?
Jeg nævnte bare et interview med Times. Og du sagde, du ikke fik nogen støtte.
Du gør, hvad du vil uden at høre om mine eller Coopers planer.
Tag hen til dit studie og få en massage.
Så kører jeg Cooper, okay? Hvad skal jeg sige?
Jeg vil ikke med!
Cooper, det her gider jeg ikke, så tag dine sko på.
-Aggie, stop nu. -Jeg skal jo køre ham.
Aggie, hvor er Cooper?
-Erika? -Jack. Undskyld forstyrrelsen.
-Jeg har brug for en tjeneste. -Ja. Hvad så?
-Husker du Madison Jarvis? -Ja.
Find hendes selvmordsbrev i arkiverne.
Går en digital version an?
Jeg kan nok komme ind i databasen og få den i en god opløsning.
Erika? Er du der?
-Jeg ringer tilbage. -Okay.
Dum idé.
Hænderne på hovedet. Nu.
Jeg fornemmede, du løj for mig.
Da du sagde, at Brian Abbott ikke havde planer.
Jeg troede, vi havde en forståelse.
Jeg har været respektfuld.
-Vil du fortælle mig andet? -Hvad har I gjort mod Brian?
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Det her gik jeg ikke med til.
Intet af det her skulle ske.
Men det skete.
Og du er indblandet nu. Ligesom jeg er.
Du valgte at beskytte din familie. Jeg vil gøre det samme.
Jeg gør, hvad fanden jeg så må gøre.
-Så hvis du skjuler noget… -Det gør jeg ikke.
Tilgiv mig, hvis jeg ikke tager dig på ordet denne gang.
Hvad end du ved eller tror, du ved,
så glem det.
Sig, hvad der skete med Brian.
Hvis jeg var dig, ville jeg bekymre mig om min egen familie.
ET BREV TIL MIN FAR
KAPITEL TOLV SORGEN OVER EN LØGNS DØD
-Hvordan har min yndlingsonkel det? -Jeg tog forbi Erika Breton.
-Hun bliver ikke et problem. -Er du sikker?
Hun elsker sine børn.
Hun ved, at vi mener det.
-Så er det fint. -Vi får se.
Jeg er på vej til din far nu.
For at sige hvad?
Så lidt som muligt.
Nogen må fortælle, hans søn lander i overskrifterne.
-Jeg må løbe. -Nile?
Røvhul.
Der flyver helikoptere over os.
Og der er en kontrolpost på Mill River Road?
Ved du, hvad der sker?
Sæt dig hellere ned.
De hælder druesaften ned i de her store tønder,
og så tilsætter de gær og lader det være i lang tid.
-Hvad er gær? -Gær?
Gær…
Jeg aner ikke, hvad gær er.
Men det forvandler druesaften til noget, voksne nyder at drikke,
når de er meget glade eller meget triste.
Vil du have en tår?
-Onkel Rick! -Jeg forstyrrer vel ikke?
Nej, han skulle i seng for længe siden. Kom afsted.
Gå bare.
For ti år siden betalte jeg 3.000 dollars for sådan en flaske,
og nu koster den 15, hvis altså man kan finde den.
Men den går godt til det stykke kvajekage, jeg lige serverede for Benitez.
Vi offentliggør det sammen på rådhuset.
Hør her, Marty.
Du hører det nok før eller siden.
-Niles nabo, Agatha Wiggs… -Bogen. Skid hul i den.
Hun er eftersøgt for mord.
-Hvad? -Ja.
En lokal fyr forsvandt. Det var i nyhederne for et par uger siden.
De mente, han havde druknet sig selv.
I aften fandt politiet hans lig i Wiggs' hus. Hun var væk, før de kom.
Så bogen bliver vist alligevel ikke noget problem.
Måske får det Nile til at overveje, hvem han kan stole på.
-Han er god til at vælge dem. -Ja.
Fandt de liget i hendes hus?
Hvordan?
Nile ringede og tippede politiet.
Jeg vil tro,
at han åbenbart så noget.
Du lyver for mig, Ricky.
Nej, jeg gør ej.
-Jo. -Hvorfor skulle jeg lyve?
-Der var det. -Hvad?
Du gnider næsen med tommelen.
-Det afslører dig. -Hold op.
Så sig fandeme ikke, at du ikke lyver.
Slap dog af. Jeg tænkte, du ville vide det. Det er skørt.
Se på mig!
Fortæl mig så, hvad fanden der foregår.
Står Nile bag? Gjorde han det igen?
-Hvis du lyver, så sværger jeg… -Jeg fiksede det.
For fanden i helvede.
Hey! Hør på mig. Marty.
Han stopper ikke.
-Lad være. -Han stopper ikke.
-Hør på mig. -Han stopper aldrig.
Hør på mig! Vi klarer den, okay?
-Du forudså det. Du følte det. -Det er ligegyldigt.
Han kom til mig, og vi tog hånd om det.
Nile kan ikke knyttes til den fyr.
-Overhovedet. -Hvorfor gjorde han det så, Ricky?
Fordi han er syg, Marty!
Fordi han ikke kan lade være!
-Du må stole på mig. -Nej.
-Jeg beskyttede dig og os. -Nej.
Du skal ikke gøre noget. Du skal ikke sige ét eneste ord.
Marty, hvad sker der? Marty? Hey.
Marty? Hey!
Marty?
Først troede jeg, at jeg forestillede mig det.
Vi havde fået et par drinks, og jeg tænkte ikke klart.
Og jeg gik ovenpå for at pisse.
Og jeg hørte en lyd.
Der kom en banken fra hendes søns værelse.
Jeg åbnede døren, og så sagde hun: "Du må ikke gå derind."
Jeg kunne se det i hendes øjne. Der var ingen sorg. Men frygt.
Og noget i mig vidste det.
Jeg kunne ikke glemme det, så jeg ringede til politiet i morges.
Jeg…
Jeg kan slet ikke forstå det.
Det slår klik for folk. Eller måske var hun altid sådan.
Vi ved ikke, hvad der er indvendigt.
Hvorfor inviterede hun dig hjem til sig, hvis hun holdt ham fanget?
Måske ville hun have mit DNA. Hvem ved? Hun forsøgte at give mig skylden.
Hun ville bruge mig og bogen for at dække over det.
Jeg var den perfekte syndebuk, og den rolle kender jeg indgående.
Galningen i nabobygningen. Det ved du bedst af alle.
Er du okay?
Ja.
Jeg er bare træt.
Læg dig lidt ned. Det har været en lang dag.
Ja.
Mente du virkelig det, du sagde?
Om at beholde barnet?
Naturligvis.
Det var ikke vores plan.
Planer ændrer sig. Man må tilpasse sig.
-Hvad sker der? -Lila ringer. Hallo?
Hvilket hospital?
Vi fik stoppet blødningen, men vi skal have styr på hævelsen.
Hvad sker der? Jeg er sønnen.
-Jeg gennemgik status på din far… -Nej, begynd forfra.
Din far fik en hjerneblødning.
De sprængte blodkar gav store blødninger i venstre hjernehalvdel.
Vi styrer hævelsen ved at lægge ham i koma.
Det er selvfølgelig ikke uden risici,
men trykket i hjernen kan være livstruende.
Tak.
KONTAKTLISTE
Fuck.
Nej, fuck!
Vent, min pilot er væk!
Cooper, hold nu op. Undskyld, jeg kører min søn til lægen.
Kan du spørge igen?
Din far sagde, I ikke taler sammen længere.
-Jeg tænkte… -Vi talte ikke ligefrem dagligt før bogen.
Nej, men I havde kontakt?
-Jeg ringede to gange årligt. -Min pilot!
Til jul og på hans fødselsdag.
-Jeg kan ikke flyve. -Han glemte min.
-Stop. Skat… -Jeg skal have min pilot!
Vi henter den senere.
-Hvis det passer dårligt… -Det er okay.
-Undskyld, hvad talte vi om? -Du og din far droppede kontakten.
-Min pilot er helt væk. -Ja, han sagsøgte faktisk mig.
Jeg profiterede fra hans historie, når han… Fandens!
Hvad?
Hej. Godmorgen.
Hvordan går det, Jim?
Tommy, hjælp mig med at flytte pallerne.
Ja, jeg kommer nu.
Vi sender de her paller i dag.
Du kan tage de to og flytte dem hen i skuret.
MÅSKE: AGATHA WIGGS
Hallo?
-Erika? -Ja.
Det er Aggie Wiggs. Hvorfor ringede du ikke?
Så din chef Madisons dagbog?
Hallo?
Kan du høre mig?
Undskyld. Hvem er det?
Det sagde jeg lige. Agatha Wiggs.
Og politiet leder efter mig, så jeg har brug for din hjælp.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Hvad fanden? Hvad foregår der?
Hvorfor…
Klart. De har opsøgt dig.
Truer de dig?
Okay.
Okay, vær sød at høre på mig.
Giv mig dagbogen tilbage.
Så politiet kan se den, når jeg melder mig.
-Jeg har kun den. -Beklager, det kan jeg ikke.
Erika, vær sød…
Erika?
Han havde i sinde at være der i morgen
til Benitez' bekendtgørelse.
Så jeg møder op i stedet.
Pressen vil sluge det råt.
Vil du sige noget til mig?
Din far kæmper for sit liv, og du tænker på et skide pressemøde.
-Jeg tænker på hans eftermæle. -Han er her på grund af dig. Er du med?
Han vidste, jeg løj.
Og dækkede for dig.
Ligesom jeg har gjort hvert minut af dit ynkelige liv.
Pas på, onkel Rick.
Siden du blev født, har du forsøgt at dræbe din far.
Måske tog det ham 50 år, før han så dit sande ansigt.
Jeg har altid vidst det.
Han stod ved din side igen og igen.
Selv når jeg bad ham lade være.
Du fortjente ham ikke. Noget af ham.
Sæt dig ned, Rick.
Hey.
Hey. Hvordan står det til?
Jeg er okay. Jeg…
Jeg fik et par timers søvn.
Det er godt. Hvad med din far?
-Er der nyt? -De ved det først, når han er ude af koma.
Det kan tage uger eller endda måneder.
Jeg ville se til Lila, før jeg tog til hospitalet.
Du behøver ikke komme, Nina.
Jeg vil være hos dig.
Skal du ikke møde en af dine kunstnere på galleriet?
Vi opsætter et nyt show, men Elisa ville dække for mig.
Nej. Tag afsted.
Her kan du ikke lave andet end at vente.
Og min onkel har nærmest beslaglagt stolen ved min fars seng, så…
Skal jeg ikke komme?
Vi ses derhjemme i aften. Jeg elsker dig.
I lige måde.
Højere, måske?
Ja, hvis du synes.
-Ja, frue. -Ja, det er godt.
Du er bekymret for, at Dachau er for ubehageligt et emne for samlere?
For nogle, måske. Men det er det, der gør det så stærkt.
Mine bedsteforældre levede i Bayern i 1933.
Ikke engang to kilometer fra lejren.
De kunne se røgen og høre skrigene,
og de hævdede, at de ikke anede, hvad der foregik.
Det er utroligt, hvad vi vælger at se.
Jeg laver en kop kaffe. Vil du have en?
Ja, gerne.
Det er alarmcentralen.
Det er Agatha Wiggs. Politiet leder efter mig.
Og jeg er klar til at melde mig selv.
-Åh gud. -Jeg vil ikke gøre dig ondt, men snakke.
Jeg har ringet til politiet.
Du kan tjekke, men de er her snart.
Hør på mig. Jeg dræbte ikke Teddy Fenig.
Jeg sværger på min søns minde.
-Uskyldige flygter ikke. -Jeg vidste, ingen ville tro mig.
Men det skal jeg?
Fordi jeg dybt i min sjæl tror,
eller måske ikke engang så dybt, at en del af dig ved, at det var Nile.
Han dræbte Teddy og Madison og sikkert en masse andre.
-Madison begik selvmord. -Nej.
Nej, det brev, Nile gav til politiet, skrev hun to år forinden.
Jeg havde beviser.
Jeg gav det til en FBI-agent, men nogen opsøgte hende.
Nile eller hans far eller hans onkel.
-Nej. -De beskytter ham.
Som de altid har gjort.
Og jeg burde måske tro, du også gør det, men det gør jeg ikke.
Fordi jeg har set, hvordan han ser på dig.
Og taler til dig.
Han respekterer dig ikke nok til at være ærlig.
Jeg tror…
Jeg tror, at du tror på løgnen, og derfor afskyr han dig.
Hør,
jeg ved, hvordan det føles at tro helhjertet på en historie.
De sidste fire år har jeg gentaget, at Teddy Fenig dræbte min søn,
fordi ja, måske havde han drukket, men jeg…
Jeg var ikke uden skyld.
Jeg fortalte mig selv den historie, jeg skulle høre for at overleve.
Ligesom du gør nu.
Men det beskytter dig ikke.
Nina, en del af dig ved, at jeg har ret.
Og du kender slutningen.
Agatha Wiggs!
Du er anholdt for mord. Du har ret til at tie.
Alt, du siger, kan bruges imod dig i retten.
Du beskikkes en advokat, hvis du ikke har råd.
Hey.
-Hej. -Det er okay. Det er forbi.
Du har været meget igennem.
-Du ryster helt. -Ja.
Politiet sagde, at hun selv ringede.
Det sagde du ikke.
Hvad ville hun så?
Jeg skal have det her tøj af.
Vil du fortælle mig, hvad der skete?
De anholdt hende.
Jeg mener forinden.
Ja, hun dukkede op ud af ingenting.
Jeg gik ind på mit kontor for at lave kaffe,
og jeg vendte mig om, og så stod hun der og spærrede døren.
I guder.
Hun sagde, hun havde tilkaldt politiet. Hun ville tale, før de ankom.
For at sige hvad?
At hun ikke gjorde det.
At det var dig.
Altså det samme, hun siger til politiet.
Hun sagde, du også dræbte Madison.
Og troede hun, at du bare ville tro på hende?
Nina?
Der er noget, der aldrig gav mening.
Den aften, hvor Maddie forsvandt, kom vi op at skændes.
Det var slemt.
Hun sagde nogle
forfærdelige ting.
Hun var syg. Hun…
-Hun var ikke sig selv. -Nej.
Nej, hun var den anden Madison.
Den, der tog over, når hun var ude af kontrol.
Men hendes brev var
lige modsat.
Det var
fredeligt og kærligt.
Hun citerede Emily Dickinson.
Jeg forstår det ikke.
At sige de ting til mig og være så modbydelig
og så tage sit eget liv.
At lade det være det sidste, som hun…
Som hun nogensinde…
Jeg forstod det aldrig.
Indtil nu, måske.
Skrev hun det den aften?
Ikke ifølge Aggie.
Ifølge Aggie?
Hun sagde, at det brev, jeg fandt, var fra perioden, hvor Maddie tog piller.
Hun havde fundet beviser.
Hvilke slags beviser?
Har hun ret?
Gjorde du det?
Gjorde jeg hvad?
Dræbte du hende?
Hvorfor spørger du mig om det nu?
Fordi jeg ikke har spurgt.
Jeg fortjener at vide det.
Jeg gider ikke det her.
-Gå ikke din vej! -Du vil bare skændes.
Det er et meget enkelt spørgsmål. Svar mig nu bare.
Du kender svaret. Du har altid kendt det.
-Hvad betyder det? -Det betyder, at du ikke er en idiot.
Eller måske er du.
Du dræbte hende.
Du dræbte hende fandeme. Se på mig!
Sig det. Hav nosserne til at sige det til mit ansigt!
Selvfølgelig slog jeg hende ihjel! Jeg gjorde, hvad du ville have mig til!
Hvorfor skulle du ellers nævne hende og Abbott?
Hvad fanden troede du, der ville ske?
-Det ville jeg ikke have. -Hvad ville du ikke have?
Du ville ikke have det?
Selvfølgelig ville du sgu da det!
Fordi du hadede hende!
Hun var en egoistisk, selvmedlidende kælling,
der misbrugte dig og forrådte os begge.
For helvede da! Du lyder som Aggie.
Hun plaprede løs om Fenig. Hun ønskede, at han skulle lide, som hun gjorde.
-Som om det intet betød. -Åh gud.
Og så foregav hun, at han ikke fik som fortjent!
Du dræbte Fenig.
For…
Jeg er ikke den eneste, der har det her i mig.
For vi har øjne foran og skarpe tænder.
Vi er rovdyr. Vi knepper og jager. Vi dræber, vi skider, og vi elsker det.
Hver eneste af os.
Så hvis du vil dømme mig og stikke hovedet i busken
og sige: "Jeg vidste det ikke," så gør det, men drop det der blik.
Du skal ikke være skinhellig og give mig det der hykleriske pis.
Du fik jo alt, du ville have.
Alt.
Åh gud.
Jeg er meget træt.
Fordi i hele mit liv
har jeg ikke lavet andet end at kæmpe og kæmpe.
Du er min kone.
Du er moren til mit barn.
Jeg vil ikke skjule mig længere. Det vil jeg ikke.
Ikke fra dig.
Det behøver du ikke.
Hvis I vil vende blikket herop.
Tak.
Byrådsmedlem Benitez svarer på spørgsmål efter bekendtgørelsen.
Men først har hun bedt hr. Jarvis om at give jer lidt kontekst.
Mange af jer har nok hørt,
at min far for nylig blev ramt af et katastrofalt slagtilfælde.
Jeg vil takke jer alle for jeres bønner og hilsner,
og fordi I kunne komme med så kort varsel.
-Jeg vil bekræfte, at min familie… -Hvor meget får hun?
Hun er en forræder!
Det er jo korruption!
Helt ærligt, hun er en forræder!
-Det er korruption. -Helt ærligt.
-Det er korruption! Helt ærligt! -Ser I…
Det er et eksempel på, hvad der sker,
når vi bliver så opdelte og så polariserede,
at vi ikke kan gå på kompromis.
Ja, mange af os i den private sektor er en del af problemet.
Vi skal også holde vores folkevalgte ansvarlige.
Især de professionelle politikere, som ikke tør bakke deres ord op.
Olivia Benitez derimod
er en leder, der ikke er bange for at stille sig frem og tale højt.
Hendes oprindelige modstand mod Jarvis Yards
var ikke altid nem at høre på, men hun fik min opmærksomhed
og inspirerede mig til at gøre noget konkret.
Så i dag meddeler jeg, at jeg skænker
en uudviklet karré til Manhattan Land Trust,
så der kan opføres op til 300 almene boliger.
Olivia vil fortælle jer mere om timingen og detaljerne.
Så tak, fordi I lyttede, og tak,
byrådsmedlem Benitez, for…
For dit lederskab.
Buh!
Det er sandt. Nile Jarvis og jeg er uenige om mange ting.
Og vi kom skævt ind på hinanden, men vi fandt fælles fodslag.
Du behøvede ikke komme.
Jeg ville være her.
-Vi fandt fælles fodslag. -Hvor meget af det hørte du?
Hvert et ord.
-Hvordan klarede jeg mig? -Det var dig, når du er bedst.
Måske tog jeg lige lovligt meget ansvar,
men det er nok prisen for at vende tilbage. Jeg er tilbage.
-Vi er tilbage. -Lad være.
Tjek din telefon, Nile.
Hvorfor?
Jeg lagde en besked.
VEDHÆFTNING: 1 LYDFIL
NY OPTAGELSE.M4A
Du dræbte hende fandeme.
Se på mig!
Hav nosserne til at sige det til mit ansigt!
Selvfølgelig slog jeg hende ihjel! Jeg gjorde, hvad du ville have mig til!
Hvorfor skulle du ellers nævne…
De sidste par dage…
Hvad fanden troede du, der ville ske?
Du rører mig aldrig igen.
Eller mit barn.
Nile Jarvis, du er anholdt. Du har ret til at tie.
Alt, du siger, kan bruges imod dig i retten.
Hr. Jarvis, må vi få en kommentar?
Hr. Jarvis, vil du sige noget?
I starten bedyrede Nile sin uskyld.
Han sagde, optagelsen var manipuleret og svor at rense sit navn.
Men hans historie kollapsede, da hans onkel Rick vidnede
i bytte for en mildere straf.
Rick gav myndighederne mere end nok til at fængsle Nile.
Men først sikrede han, at hans bror ikke fik sit smadrede eftermæle at se.
Politi! Op med hænderne!
Nile valgte ikke at bestride anklagerne.
Han fik tre livstidsdomme uden mulighed for prøveløsladelse.
Nu havde han kun tid at slå ihjel.
Og en enkelt besøgende kunne hjælpe ham med det.
Hej, nabo.
-Hvordan har du haft det? -Nok bedre end dig.
Jeg har læst meget og mediteret. Det er ikke så slemt.
Hvad sker der i Oyster Bay?
Jeg har faktisk solgt huset.
Ja. Tiden var inde.
Fik du en god pris?
Det trængte til en kærlig hånd.
Bogen er ikke helt færdig.
Men jeg tænkte, der måske var mere, du gerne ville sige, nu hvor…
Jeg tænkte, jeg ville give dig det sidste ord.
Hvor generøst af dig.
Må jeg optage det?
Det gik ikke så godt for mig sidste gang.
Men fint, at du spørger.
-Etisk. -I modsætning til Nina?
Hun er ikke nogen helt.
Hun ville have mine penge. Det har man jo ikke set før.
Hun er en overlever. En af de der herreløse katte.
Tja,
så enkelt er det nok ikke.
Hun så en åbning, som hun tog.
Eller måske havde hun en samvittighed.
-Så naiv er du ikke, Aggie. -Det var hun heller ikke.
Viste det sig.
Hvad er der ellers at tale om nu?
Hvad vil du vide, som du ikke allerede ved?
Du har vist regnet mig meget godt ud.
Jeg vil vide, hvad du ser,
når du ser dig i spejlet.
Lad mig spørge om noget.
Hvordan var det at se Teddy? Blev du overrasket?
Jeg var rædselsslagen.
Og?
Og fik kvalme.
Jeg har stadig mareridt.
Ikke noget andet?
Aggie, dog.
Vi gjorde det.
Sammen. Os begge to.
Wow, du tror virkelig, at vi er ens.
Det er vi ikke.
Og dog er du her.
Du kan ikke få nok af mig, hvad?
Hvorfor?
Du er ligeglad med, hvad jeg ser i spejlet.
Du vil vide, hvordan det føles, ikke sandt?
Siger du det?
Vi talte i næsten tre timer.
Indtil fængselsinspektøren afbrød os.
Regler er regler. Og vi planlagde at tale igen.
Men sådan skulle det ikke gå.
Det viste sig,
at onkel Rick ikke ville lade Nile tilbringe sit liv i en fangedragt.
Intet bur ville være nok.
Så han indløste en sidste tjeneste hos nogle gamle venner.
Og hvad skal vi tænke om hans undergang?
Er det karmisk retfærdighed?
En lykkelig slutning?
Gengældelse er forførende
og lover en skarp grænse mellem ret og uret.
Men det er en illusion.
Det ved jeg, for gengældelsen fristede mig.
Efter jeg mistede min søn,
higede jeg efter hævn i kølvandet på min sorg.
Den var en hellig partner.
Jeg fortalte mig selv en historie om ret og uret.
Om at straffe den skyldige.
Nile kunne lugte min blodtørst
og bragte den historie til verden.
Han sugede min vrede til sig,
og som en mørk engel opfyldte han et forfærdeligt ønske,
så en anden mor måtte sørge over sin søn.
Endnu en vrede kunne gro uhæmmet.
Hævn, der avler hævn.
Et sår…
…der aldrig heler.
Jeg er medskyldig i den cyklus.
Jeg har langt fra rene hænder.
Hey.
-Du kom. -Ja da.
Aggie, det er Meg.
Wow! Det er godt endelig at møde dig.
-I lige måde. Tillykke. -Tak.
Den er fantastisk. Det ved du godt, men…
Men hun bliver aldrig træt af at høre det.
Meg, det er min redaktør, Carol.
Hej. En fornøjelse.
Hver slutning er en begyndelse.
Vi bladrer, men vi kan ikke løbe fra vores historie.
Og det er det, buddhisterne mente med karma.
For dem handler karma ikke om kosmisk hævn.
At universet udfører gengældelse fra himlen.
For dem er karma nærmere frø, vi planter.
Er det min lille skat?
Frø, vi giver i arv.
Ja.
Vi høster, som vi sår.
I dette liv eller det næste.
Karma er vores arv
og fødselsret.
Ja.
Men uanset hvordan vi definerer det,
havde Nile ret i én ting.
Karma er en led satan.
DYRET I MIG MEMOIRER
Det er okay.
Du er okay.
Tekster af: Niels M. R. Jensen