[tikání hodin]
ZEMŘEL 22. 4. 1915 V 18 LETECH
[rány do rytmu tikání hodin]
[tikání hodin pokračuje]
[tikání hodinek]
[odbití hodin]
[hraje napínavá hudba]
- [nadechnutí] - [šok ostatních]
Je naživu.
[zaúpění]
Jimmy!
Bála jsem se. Kdo ti to udělal? Kdo tě střelil?
S dovolením, lady Eileen.
[sténání Jimmyho]
- Máte ho? - Koho, pane?
Toho muže v kukle!
Hmm? Kukla?
Zaslechl jsem hluk a šel se podívat,
kdo to je, ale utekl oknem.
Měl sílu jako kůň.
Kde je doktor Matip?
Očividně dolů nepřišel.
- [sténání Jimmyho] - Lady Eileen, počkejte! Stůjte!
Je mrtvý?
Ne.
Půjde jen o uspání, nikoli o otravu.
- To samé uspávadlo jako u Gerryho. - Hmm?
To dala lady Cooteová Emily.
Nechápete to?
Další otrava a pokus o vraždu.
- Není evidentní, co se tu děje? - Ne, evidentní, ne.
Domnívám se, že některé věci se jeví jinak,
než reálně jsou, a další…
jsou zase reálnější než jiné.
A to má znamenat co?
Dokumenty doktora Matipa.
Někdo je ukradl.
[hraje rázná a ponurá hudba]
[zvonění budíku]
SEDM CIFERNÍKŮ AGATHY CHRISTIE
[Battle] Dámy a pánové, rezidence byla uzavřena.
Bez mého povolení nesmí nikdo odejít.
Pan doktor již ošetřil pana Thesigera a nyní je u doktora Matipa.
- Pane Battle, to je přeci nepřijatelné. - Hmm?
Ujistil jsem doktora Matipa, že toto je nejbezpečnější místo na celém světě!
Ministerský předseda mě stáhne z kůže!
Dělejte něco.
Už se stalo, pane Lomaxi.
Mí muži zadrželi osobu, která se sem snažila vloupat.
- Pánové, přiveďte ji! - [muž] Ano, pane.
[hraje zlověstná hudba]
- Loraine? - Loraine?
Ahoj, Jimmy. Asi jsem udělala hloupost.
Vy tu dámu znáte?
- Oba ji známe. - [Loraine] Jsem tu kvůli Jimmymu.
Ty jediný ses ke mně choval od Gerryho smrti mile.
Bála jsem se o tebe.
- Nemůžu si pomoct. - [Jimmy] Loraine, to jsem netušil.
Promiňte, a prohledali jste ji?
Ano, pane. Nic u sebe nemá.
A z čeho mě obviňujete?
- Totiž… - Vysvětlím to.
Ten, co mě chtěl zabít, byl chlap jak hora.
Kde je sir Oswald?
To je vynikající otázka, lady Eileen.
- To bych řekla. - Někde jsem ho viděl.
Ne. Dolů nepřišel ani při takovém povyku.
Což je skutečně zvláštní. Obvykle bývá první, kdo si stěžuje.
[hrozivá hudba]
[bouchnutí dveří]
Jak to, že jste vzhůru?
Kde jsi byl, Oswalde?
No, na procházce. To jsem našel.
Uhm…
Ehm…
[údiv Oswalda]
Někdo to dostal, vidím.
Aha.
Jo. Byla na trávníku.
Ano, děkuji. To si vezmu.
- [zasténání] - Mauser, jak se zdá.
Jen pro příště, pane, bylo by vhodnější
nechat ji tam, kde jste ji našel.
No, omlouvám se vám.
Co jste dělal na trávníku, sire?
Nemohl jsem spát, šel se projít a našel ji.
- Opravdu? - [Oswald] Ano.
Zřejmě ji upustil Jimmyho atentátník.
Když chtěl utéct.
[Oswald] Hmm. Tady mi evidentně něco uniká.
[údiv] A je tu další dívka. Kdo je to?
Musím vás všechny požádat o návrat do ložnic,
zatímco se svým týmem budeme pokračovat.
Pane Lomaxi, slečnu dočasně ubytujte v jedné z volných ložnic.
Bude pod dozorem.
A teď prostory jsou pod dohledem a nikdo nesmí dovnitř ani ven.
Doufám, že s rozbřeskem budu mít více informací,
ale prozatím se vraťte
do ložnic!
[hraje tajemná hudba]
[zpěv ptáků]
[vystrašené nadechnutí]
[klepání]
- [odkašlání Lomaxe] - [údiv Berušky]
Pane Lomaxi.
Hlavně klid. Policie má vše pod kontrolou.
Vidím, že taky nespíte.
Jsme v tom oba,
jak bych tak řekl, spolu. [uchechtnutí]
- Spolu? - Nebojte, žádný strach.
Neopovážil bych se udělat další krok, ale snít mohu.
- Chtěl jste po mně něco? - Jistěže to cítíte.
Já to věděl.
Máte to v krvi, byť je ten instinkt netrénovaný.
Proč jste sem šel?
Musím to říct na rovinu,
tak si to žádáte, taková vy jste.
[tiše] Na rovinu, Lomaxi, jinak se do toho zamotáš.
- Není vám něco? - [nervózní smích]
[nadechnutí]
Doufám, že ne.
Doufám.
Kdyby mi bylo dovoleno, tak bych rád…
[pousmání Lomaxe]
Ou, božínku!
[pousmání] Jistě nemáte na mysli…
Chápete to. To jste celá vy.
Pane Lomaxi, vy mě žádáte o ruku?
Žádám.
A výměnou za to prosím jen,
abyste si všimla mé lásky a náklonnosti k vám…
[údiv]
Lady Eileen?
[výkřik]
[vydechnutí]
[hekání]
[otřesení se]
[hraje mysteriózní hudba]
Dobré ráno, lady Eileen.
Doufám, že je vše v pořádku.
Ne tak docela, ne.
Právě jsem utekla před žádostí o ruku
od George Lomaxe.
Co si o tom myslíte?
No, tak podstatnější přeci je,
co si o tom myslíte vy, ne?
Na to myslet nechci. Ani trochu se mi to nelíbí.
Co tu hledáme?
[posměch]
My nehledáme nic.
To se velice pletete, superintendante.
Co vás prosím zajímá na tom trávníku?
Na tom trávníku mě zajímají stopy.
Sira Oswalda? Nebo Jimmyho atentátníka?
Ne, počkat.
Jsou tu jen jedny.
Správně.
- Ta díra… - Hmm?
Tady našel sir Oswald tu pistoli?
Musíme to předpokládat.
Kterou upustil Jimmyho atentátník.
Až na to, že jestli jsou tu jen jedny stopy,
tak to nesedí, že?
Ale sir Oswald řekl, že pistoli našel tady.
Už chápu, co vás trápí.
[smích]
Jen jedny stopy,
ale někdo se nás snaží přesvědčit, že tu byli dva.
[přitakání]
To nesedí, že ne?
Mnohé věci tu nesedí.
Ta pistole udělala slušnou díru.
Pěkně ten trávník poničila.
Na to, že ji jen někdo upustil, je dost velká.
Já bych si tak tipla,
že ji odhodil.
Ze slušné vzdálenosti.
A pořádnou silou.
Co říkáte na sira Oswalda?
[úšklebek Battla]
Myslím si toho spoustu, lady Eileen,
ale dokud se z domněnek nestane jistota, nerad bych je říkal nahlas.
To je novátorský přístup.
Ne.
Doufám, že se ujme.
Požádal jsem své muže, ať…
všechny svolají dovnitř.
Velmi jste mi pomohla.
Vážně?
A jak jako?
Dvě kulky.
Jedna se našla v této místnosti
a druhá venku.
Tak…
- [šeptem] Slečno Wadeová… - Tato kulka vyšla z…
Lady Cooteová, děje se něco?
Ano.
Chybí vám jedna náušnice.
- Opravdu? - Můžeme se prosím vrátit k…
Ale ty mi věnoval bratr. Musí být v ložnici, zajdu tam.
Půjde někdo ze strážníků se mnou? Bude to jen chvilička.
Turnere, jděte. Ať jste hned zpět.
Jak se cítíte, doktore Matipe?
Zrazen.
Přijel jsem, protože jste mi slíbili bezpečí.
Byl jsem omámen a okraden o své dílo.
A někdo v této místnosti ví víc, než nám říká.
K čemuž se dostanu, doktore Matipe.
Váš vynález je zcela jistě pořád v této budově.
- Mám důvěru v pana superintendanta. - Jistě.
Pořád mi vrtá hlavou, kdo mě včera postřelil.
- Dobrá… - [Jimmy] A vrátí se?
Nebo je tu s námi?
Sedí tu mezi námi jako jeden z nás?
[Lomax] Cože?
- Co tím naznačujete, Thesigere? - No…
[přísně] Pánové! Dámy. Prosím.
Teď to vezměme postupně. Jak jsem řekl, dvě kulky…
A co že je tohle?
Lady Eileen, rád bych vysvětlil…
Dobrá, fajn.
[rachot kulky]
Exponát Z.
Toto je, či spíše bývala, rukavice.
Nalezena na roštu v krbu. Téměř spálená na uhel, ale ne úplně.
Chtěl by si ji někdo vyzkoušet?
Mmm?
Klidně, jestli chcete.
Á! Děkuji, pane. Moc milé.
[hraje mysteriózní hudba]
- Prosím. - [povzdech Jimmyho]
Má odřené okraje.
To je od zubů? Proč jsou tam otisky zubů?
[Battle] Aha.
Vidíte? Dost velká. Rozhodně moc velká na vás, pane.
Děkuji.
Ano.
A teď bych se rád vrátil k těm dvěma kulkám.
Jedna byla v této místnosti, druhá venku.
Tuto kulku vystřelil revolver Thesigera, Colt 11.
Leopold.
Děkuji, Leopold?
Kulka prošla okenním rámem
a našel jsem ji zabořenou v kmenu tamtoho tisu,
zatímco tato…
vyšla z poloautomatické pistole Mauser 32.
A poté, co prošla paží pana Thesigera…
Ke které mám pořád velice vřelý vztah.
- [naštvaně] Ano, děkuji, pane Thesigere. - [tiše] Pardon.
[opět normálně] Tak se zavrtala do této čalouněné židle.
Byla z pistole, kterou našel na trávníku sir Oswald
a jehož otisky prstů jsou jediné, které na zbrani zůstaly.
Tedy pokud střelec neměl na rukou rukavice.
Pořád nechápu, co ty zuby. Proč by…
- Pardon, pokračujte. - Děkuji.
Mohl by někdo z našich pánů vzít tu pistoli
a hodit s ní?
Sire Oswalde, co vy?
- Mám? - O, jste laskav, pane.
- Cože? - Tudy prosím.
K oknu.
- Jen pojďte. - [povzdech]
[Battle] A švihněte s ní na trávník.
Švihněte?
Prosím, pane.
Pořádně s ní švihněte a já doběhnu ven.
[lady Cooteová] Proč tomu policistovi věříme?
Smí vůbec Oswalda žádat, aby s věcmi švihal?
Snažíme se zjistit, co se stalo.
[Oswald] Tak jo, fajn.
[odkašlání Jimmyho]
Jen do toho!
To byl švih, sire Oswalde.
- Nechte si tu chválu, Batemane. - Dobrá, omlouvám se.
To jsou mi ale způsoby, no ne?
Nechá nás švihat zbraněmi po trávníku, když jsme ještě ani nesnídali!
[vzdálené otevření dveří]
[Oswald] Spokojen, superintendante?
Ano! Děkuji, sire Oswalde.
Ta pistole udělala stejnou díru jako minule.
Ale je pravda, hodil jste ji o skoro deset metrů dál,
ale vy jste statný muž, že, sire Oswalde?
Nechápu, kam tím míříte, Battle.
Nemířím nikam, pane. Jen sbírám fakta.
- Řekl bych, že je to zřejmé. - Ehm?
Ten útočník, který zdrogoval Matipa
a ukradl dokumenty, chtěl utéct,
ale narazil na Thesigera.
Vystřelil po něm, beng, Thesigera zastavil,
pak odhodil pistoli,
utekl kolem terasy a po štěrkové cestě ven!
Kde by ho ale chytili moji lidé a kde také byla slečna Wadeová,
která se doposud nevrátila.
[Battle] Hmm.
Asi raději zajdu pro slečnu Wadeovou sám.
Ehm, zůstaňte prosím všichni zde. Strážníku!
- Nikdo odtud neodejde. - [muž] Dobrá, pane.
[Beruška] Mě se to pochopitelně netýká.
Turnere!
Ale ne!
Ach bože, to musela být teda rána!
[zvolání] Loraine tu není!
[zabručení Battla]
[vrčení motoru]
Co se to propána děje?
- Loraine. - Slyšeli jsme auto!
- Co se děje? - Vaše auto. A v něm asi odjela Loraine.
- Co? - Chlapci, se mnou.
[Bill a Jimmy] Cože?
Takže v knihovně tě napadla Loraine?
Bille, snad poznám rozdíl mezi chlapem a ženskou!
- Lady Eileen, to vyšetřování vedu já. - No tak si pospěšte.
- Ne, superintendante, tudy ne. - Cože? Hmm?
Váš vůz jsem nechal zaparkovat vzadu.
Nebyl moc hezký.
Vážně?
[hraje dramatická hudba]
Zůstanu na hlavní silnici, podle mě spěchá.
Možná pojede k nádraží, aby změnila způsob dopravy.
To znělo jak z úst protřelého kriminálníka, Jimmy.
- Díky, Williame. - [rachot auta]
Opatrně, Beru. Rádi bychom tu cestu přežili.
[Beruška] Zdrž se poznámek o mém řízení.
Nemám zrovna nejlepší den už tak.
Teď Loraine a ráno žádost o ruku.
- Co? Kdo tě požádal? - George Lomax! Hrůza!
- Ne, Lomaxe si nemůžeš vzít! - No, na tom se shodneme.
- No, měla bys velice pohodlný život. - Já pohodlný život nechci.
To je celkem zřejmé z toho, jak řídíš.
[pokračuje dramatická hudba]
- [Jimmy] Zastav! Beruško, stůj! Stop! - [kvílení brzd]
Vidíte, co jsem říkal?
- Na nástupiště! - [policejní píšťalka]
[odbití hodin]
- Uhněte! Otázka národní bezpečnosti! - Vezměte si ty dva.
- Já si beru trojku a čtyřku. - Dobře.
- [muž] Nastupovat! Poslední výzva. - [Beruška] Ne! Pardon.
Beru, tady. Nástupiště jedna, nastupuje do vlaku. Dělej!
- Pardon! - Ne! Pozor!
- Uhněte! Ne! [hekání] - Pardon.
- Jimmy! - Už běžím! Zdržte ten vlak!
- Dělejte, co to má znamenat? - Pardon. Díky, pane.
[houkání vlaku]
[syčení páry]
[skřípání vlaku]
[pokračuje dramatická hudba]
Dobrý den, neviděli jste prosím spěchající ženu s obálkou?
Vypadá podezřele.
- Ne? - [Beruška] Nikdo nic? Ne?
Je moc hezká.
Víte co, prohledám několik vagónů a vy zkontrolujte sedadla.
- Nemá smysl hledat společně. - Vážně, starý brachu?
Před chvílí si poradila s policistou.
Já se jí nebojím, Jimmy.
Bille, kdes to vzal?
Sebral jsem ji v tom zmatku ve Wyvern.
Je to důkaz.
Musím tě chránit, Beruško.
Zdá se mi to, nebo se náš kamarád William chová trochu divně?
Proč se tak nadšeně hnal dopředu?
Co tím naznačuješ?
Co když Bill zdrogoval Matipa, vzal mu záznamy
a hodil je dolů Loraine, která se schovávala venku,
a pak mě napadl, aby odvedl pozornost, zatímco ona se snažila utéct?
Když jsem k němu přišla, v ložnici nebyl.
Věděl, kdy hlídáme, věděl, kde budu, a taky to,
že má volnou cestu.
[hraje napínavá hudba]
Byl se mnou, když jsem poprvé šla do toho klubu,
jak jsem se schovávala.
Myslíš, že v tom jede spolu s Loraine?
Myslím, že máme být opatrní.
Pardon.
[houkání vlaku]
- Bille? - [Bill] Beru?
Tady jsem. Už ji mám.
[tiše] Jaká náhoda. Opatrně.
Měla u sebe vzorek i vynález. To je důkaz, že za tím stojí.
Snažím se mu vysvětlit, že to nepochopil. Můžu to teď vysvětlit.
To budeš muset.
Proč jsi utekla a vzala vynález?
Kvůli Gerrymu.
Proto ho zabili.
- Dělám to na jeho počest. - Nevěřím ti ani slovo.
A všem těm chlapům věříš?
- Gerry jim nevěřil. - O Gerrym už ani slovo.
Myslíš, že se tím z toho vyvlečeš?
Zdrogovala jsi Matipa stejným jedem, co zabil Gerryho.
Já vinila Lady Cooteovou, ale bylas to ty.
Bylas na večírku v Chimneys.
Otrávila jsi Gerryho.
[posměch]
Strašně se pleteš.
Chybí mi jenom pár detailů.
- Ty jsi nenapadla Jimmyho. - Beru, nechej to na mně.
Bille, zmlkni.
- Ukaž mi jízdenku. - Cože?
Co prosím?
Říkám, ukaž mi jízdenku.
[posměch]
Nebo tě Bill zastřelí. Je to tak?
[nejistě] Jo.
[vydechnutí]
Ty jsi vážně prapodivná kreatura.
Beru, teď přece nemá smysl kontrolovat jízdenku…
Jimmy, už přestaň.
Tys to plánovala.
Měla dost času si útěk naplánovat.
Potřebovala ten vlak stihnout.
Myslela jsem, že máš schůzku na konečné,
ale ten lístek je jen na další zastávku.
Tam máš předat vynález?
[otrávená povzdechnutí]
Pomoz mi, Jimmy.
[odhodlané nadechnutí]
Jimmy, odlož tu pistoli.
[hudba nabírá melancholický tón]
Jimmy, ne.
Loraine…
[povzdechnutí]
[mlasknutí]
Ten detail, co ti chyběl, jsem bohužel pro tebe já.
Ta rukavice…
Tak proto superintendanta zajímala.
A ty stopy po zubech…
Už to dává smysl.
O čem to mluvíš?
Držíš pistoli v levé ruce.
No a?
Tebe nikdo nestřelil.
Tys to nafingoval.
Střelil ses sám do ruky,
abychom to slyšeli.
Na levé ruce jsi měl rukavici.
Která ti byla moc velká.
A kvůli otiskům,
jsi ji sundal zubama.
A pak jsi ji hodil do krbu.
A pistoli jsi vyhodil oknem na trávník.
Udělals to ty, ne sir Oswald.
Byla jsem blízko.
Sakra! Nechápu, že sir Oswald hází lépe než já.
A kdyby Lomax pořádně přikládal, nezůstal by jediný důkaz.
Udělals to, abys odvedl pozornost.
Ona pak zdrogovala Matipa a ukradla vynález.
Jsi vážně docela bystrá.
- [Bill] No nic, hra skončila. - [posměch]
Odhoď už tu zbraň, Jimmy.
- Bille! - Á, Beru, zůstaň stát.
Děkuji.
[hraje pomalá mysteriózní hudba]
Otrávila Gerryho.
Zastřelil jsi Ronnyho.
[tiché povzdechnutí]
Jsi slušné děvče.
Ale jsi až moc chytrá, což je krapet nepříjemné.
A máme-li předat ten vynález a především dostat zaplaceno,
nemůžeme si dovolit další nepříjemnosti.
Jimmy.
Chci ti říct jen jednu věc.
- [otráveně] Co zas? - Chytej. [heknutí]
[hekání obou]
- [zaúpění] - [výkřik]
Bille! Slyšíš mě? Bille!
Co? Střelil mě.
[zasténání]
Kulka zasáhla to pouzdro.
Tak tomu říkám vynález.
Zachránil mi život!
Bille, jdu po Jimmym, má vynález.
- Ne, já půjdu po Jimmym. Ty zůstaň tady. - Ne, ty musíš zastavit vlak.
Nesmí dojet na stanici. Nesmí se potkat!
- Beru, jak to mám udělat? - Nevím! Řekni jim, že jsi z ministerstva!
Beru, tady jsme v Anglii, tady mé ministerstvo nemá pravomoc!
[hraje dramatická hudba]
[houkání vlaku]
Pardon!
[klábosení cestujících]
Zastav ten vlak, Bille.
ZNEUŽITÍ SE TRESTÁ POKUTOU 5£
[tiché zabručení]
[houkání vlaku]
[hekání]
[ostré vydechnutí]
Hra skončila, Jimmy.
Takže všichni ven, okamžitě!
Všichni vypadněte, nebo vás zastřelím! Ven!
Dělejte, ven!
- Ven! - [Beruška] Běžte.
Padejte ven, rychle!
Takže mě zastřelíš?
Tak jako Ronnyho?
Dobře, ano. Jo.
Udělal jsem to.
Ale neměl jsem na výběr.
Moc toho vyčmuchal.
[hraje smutná hudba]
Chtěl se mnou mluvit.
Náš Ronald byl pracovitý.
To se mu vymstilo.
Ale vážně, Beru, tohle mi musíš věřit.
Gerrymu jsem neublížil.
Měl jsem ho rád.
Za to může Loraine.
Celý večer se na něj mile usmívala, zatímco mu lila jed.
Pak nechala lahvičku na jeho nočním stolku, aby to vypadalo, že…
Aby to vypadalo jinak, než to bylo.
Byl to tvůj kamarád, Jimmy.
A co ty budíky na krbové římse?
To jsem byl já.
Potřeboval jsem falešnou stopu.
Věděl jsem, že Ronny s Billem vymýšlejí něco s budíky
a slyšel jsem Gerryho mluvit o Sedmi cifernících
a jak toho pak litoval, tak se to hodilo.
Ronny o tobě mluvil.
Když umíral.
Řekni…
Jimmy…
Thesiger…
Sedm…
ciferníků.
A já to nepochopila.
Hrozná škoda, že ti to došlo.
Když už jsme tak blízko.
Nabídnout ti půlku asi nic nezmění, co?
Tak o to celou dobu jde?
- O peníze? - A co jiného?
Dostal jsem se do pořádný rejže.
Upřímně řečeno jsem až po krk v dluzích a je to čím dál horší.
To není omluva pro to, co jste udělali.
- No tak, Beru. Přece mě nezastřelíš! - Nikdo tě litovat nebude.
No, to bylo trochu drsné. Moje matka?
Proč bych tě neměla zastřelit?
Za Ronnyho?
A za Gerryho?
A za všechny ostatní, které jsi tím plánem zradil?
Myslíš, že bych s tím přišel já?
Beru!
Oba víme, že na to nemám hlavu ani kontakty.
[hraje tajemná hudba]
Co tím chceš říct?
Odlož tu pistoli a řeknu ti to.
- Dost lhaní, Jimmy. - Mluvím pravdu.
Dej to dolů. Když mě zastřelíš, zabiješ jen malou rybu.
Jak to jako myslíš?
Tak už mluv!
Loraine ve skutečnosti za nikým nejede.
To nebylo v plánu.
Předávka není na další stanici.
Je to tady ve vlaku.
Člověk, co to naplánoval, sedí vpředu ve vlaku.
Lžeš.
První kupé v první třídě.
Tam jsme se měli setkat s mozkem celé akce.
Ta to domluvila a má kontakty tady i v zahraničí.
Teď mě nezastřelíš, když jsem ti to řekl. To neuděláš!
Tak už mlč!
[sténání a křik Jimmyho]
Neříkej mi, co bych neudělala.
Au!
Neradil bych ti tam chodit, Beru!
Vážně ne!
Uhněte.
- [skřípání brzd] - [houkání vlaku]
[mužské zvolání]
Je tam kriminálník.
Dohlédněte na něj, než dorazí policie.
[skřípání brzd]
- [syčení páry] - [výkřiky cestujících]
[šokované hlasy]
[stevard] Vše je v pořádku. Nebojte.
- [cvaknutí kliky] - [vrzání dveří]
Ne, slečno Wadeová. Vy tu zůstaňte, než dorazí policie.
[šok Loraine]
To jsou podobné rozměry jako v cele!
Tak si pomaličku začněte zvykat.
Ne!
[Loraine křičí a buší]
[hlasy cestujících]
Beru! Beruško, neuvěříš, co se stalo!
- Zůstaň tady, Bille. - Beru? Beru!
[Loraine buší na dveře]
[hraje zlověstná hudba]
[tikání hodin]
[sílící tikání]
[náhlé ticho]
[Beruška zalapá po dechu]
Beruško?
- Co tady děláš? - Máti?
Co tady děláš ty?
Ou! Jé…
Vypadá to, že jsme zastavili.
Že by krávy na trati?
Bůh nás chraň od dobytčího přerušení!
Milé překvapení. Pojď, sedni.
Jsi ve vlaku.
Ano, to jsem.
Nikdy nejezdíš vlakem.
Nesnášíš svět.
Nesnášíš lidi.
A pořád mi říkáš, ať ven chodím.
Tak jsem tady. Venku.
Stavím se čelem k masám.
Ale vážně se mi to nelíbí.
Ani trochu.
Bylas to ty.
Celou dobu.
Bylas to ty.
- Nerozumím ti, zlato. - Nezkoušej mě urazit.
Jimmy s Loraine
měli doručit vynález do tohoto kupé.
Měli ho předat člověku, který ho měl prodat.
Mozku celé akce.
Obávám se, že nastal čas
promluvit si jako dospělé ženy.
Neočekávám, že porozumíš, ne.
- Ne hned. - Tys zabila Gerryho!
To ne. Za to může ta dívka.
Je impulzivní.
Ona se bála, že Gerry naše plány odhalil.
Ta mladá dívka zareagovala drastičtěji, než bych kdy já navrhla.
Ten večírek v Chimneys.
Tos byla ty.
Kvůli informacím o vynálezu.
A pak dál?
Pak jsi najala Jimmyho s Loraine,
aby ti s tím pomohli?
Nu, zdědila jsi po otci rychlé uvažování.
Máti, ten vynález může ochránit naši zem.
A ty ho chceš prodat jiným?
Vždyť nám mohou ublížit!
- To je vlastizrada! - Má vlast zradila mě.
Zradila nás.
Tvého otce, tvého bratra, všechny!
Tato rodina udělala pro službu své zemi víc,
než budeš kdy tušit.
Já dobře vím, jak tato země funguje.
Až moc dobře.
A z tvého bratra, z mého syna,
udělala kanónenfutr.
Poslala ho na jeho smrt, ten pošetilý generál ožralec.
A ty si myslíš, že jeho oběť byla slavná? Nebo šlechetná?
Teď poslouchej, nebyla.
Jeho země ho neochránila.
Poslala ho na samotný jatka.
A na průběh války to nemělo naprosto žádný vliv.
Stejně jako nijak
neochránila tvého otce.
Kvůli mé vlastní zemi
jsem přišla o všechny milované.
O mě ne.
Ne, o tebe ne.
Ale o svého…
chlapce.
[potáhnutí]
Prvorozeného…
syna.
Není horší bolest, Beruško.
Stále máš mě, máti.
[tiché vzlykání lady Caterhamové]
Nestačím ti?
[hluboký nádech lady Caterhamové]
[hraje něžná hudba]
No a jak tedy mám dál žít?
Jak mám žít?
Kdo se o nás postará bez otce a bratra? Hmm?
To vše…
Všichni ti mrtví…
- Jen kvůli penězům? - Protože žádné nemáme!
Copak to nechápeš, dítě?
Co vlastním? Chimneys?
Dědictví. Bezcenné.
Udržovat ho je nemožné!
A pokud o něj přijdeme? Nemáme nic.
Žádný domov, prostě nic.
Tohle by mi konečně poskytlo řešení.
Jedno konečné řešení.
- Nepoznávám tě, máti. - Ne.
Nejsem dobrá matka.
Ne.
Neumím splnit naději tebou vloženou.
Otec to uměl.
Bez něj jsem jako utržená z řetězu.
[povzdechnutí] Schovávala jsem se před tebou i…
před světem
z dobrého důvodu.
[povzdech]
Má
milá Beruško.
Víš, věřila jsem,
že Thesiger s tou dívkou
odvedou stopy dostatečně daleko, aby mi nikdo nic nedokázal.
No teda,
já se asi zmýlila.
[nadechnutí]
Já nepočítala s urputností v tobě.
Byla to hloupá chyba.
Hmm. [povzdech]
Ty jsi mě podcenila.
A ty mě úplně celý život
přeceňuješ.
A nyní, mé drahé dítě,
smím ti položit jednu otázku?
Umožnila bys mi potichu se vypařit, než se objeví policie?
[popotahování Berušky]
[vystrašené pousmání]
Jistě bys
nevystřelila na vlastní matku.
Ne do srdce.
[popotáhnutí]
Ale co do kotníku,
abych ji zpomalila.
Vážně?
Skutečně?
Zkus to, máti.
[smích]
Bravo, mé dítě.
Bravo.
[blížící se kroky]
[otevření dveří]
Dobrý Bože, lady Eileen.
Lady Caterhamová.
No jistě.
Už tomu rozumím.
Moc mě to mrzí.
My se známe?
[hraje smutná smyčcová hudba]
[hraje tajemná hudba]
- [cvakání pout] - [povzdech]
[cvakání pout]
[sílící hudba]
- [hudba utichla] - [zpěv ptáků]
[v dálce hraje energický jazz]
[nesrozumitelné hlasy]
[hraje tesklivá hudba]
[zvonění telefonu]
[zvonění telefonu pokračuje]
[psí kňučení]
[potlesk]
Moc vám gratuluji.
Cyrile?
Děkuji.
Tady prosím podpis.
[pousmání Oswalda]
[zabouchnutí dveří]
Alfrede.
Co tu děláte?
Poslali mě pro vás, lady Eileen.
A kdo?
Mí zaměstnavatelé vás žádají, abyste se k nim připojila
v klubu Sedmi ciferníků.
Vyřiďte jim prosím mou upřímnou omluvu, že se nemohu zúčastnit.
Oni na tom trvají.
Prosím, nedělejte rozruch a nevolejte pomoc.
[hraje napjatá hudba]
Do auta, prosím, lady Eileen.
S takovou od nás jen těžko získáte dobré doporučení.
[hraje znepokojivá hudba]
[tikání věžních hodin]
[tikání hodin]
[skřípání dveří]
[skřípání a bouchnutí dveří]
[maskovaný muž] Sedněte si.
A co teď?
Zabijete mě jako ty ostatní?
Snad máte aspoň tolik slušnosti, abyste se ukázal, Sedmičko.
[hraje poutavá hudba]
Rád bych se s vámi podělil o jisté informace.
[Beruška] To vskutku doufám, že uděláte.
Já myslela, že máte na svědomí ty vraždy.
Právě naopak.
Společnost Sedmi ciferníků není ničemná organizace, rozhodně ne.
Superintendante, prosím. Mám za sebou dlouhý den.
Jsme taková neformální aliance,
která si klade za cíl udržovat
bezpečí světa v těchto časech.
Po celém světě povstávají
temné síly.
My bojujeme proti tomu, aby získaly nadvládu,
což vysvětluje mou přítomnost ve Wyvern
a ochranu doktora Matipa a jeho vynálezu
navzdory těm snahám pana Thesigera a slečny Wadeové.
Nechápu, proč mi to říkáte.
Ani to, proč jste mě sem přivedli s pistolí v ruce.
Obával jsem se, že jinak byste odmítla nás vyslechnout.
Co prosím?
[nádech]
Nabízíme vám místo.
Co to je za místo?
Nějakou dobu vás sleduji a hodnotím.
Hodnotíte?
Dospěli jsme k názoru,
že byste byla v našich řadách velice podstatným přínosem.
A to děláte úplně celou tu dobu?
Přijímací řízení?
Vyžadujeme opravdu nesmírnou odvahu, lady Eileen,
které vy máte nadbytek.
[pousmání]
Před pár lety
jsme přišli o jednoho z našich klíčových agentů.
Vašeho otce.
Sedával na stejné židli jako vy.
Tomu nerozumím.
[hraje vážná éterická hudba]
[povzdechnutí] Byl jsem u toho, když zemřel.
Byl na
misi pro Sedm ciferníků.
Měl se setkat s doktorem Matipem.
[těžké oddechování]
[Beruška] Ne.
Zemřel na španělskou chřipku na misi v zahraničí.
[Battle] Nikoli.
Přepadli ho naši nepřátelé, kteří nás odhalili.
Nás a naše plány.
[Beruška] Vy jste tam byl s ním?
Nestihl jsem to.
Snažím se ochránit všechny, kteří nám pomáhají.
Bohužel ne vždy se to podaří.
Věděla to moje matka?
Ne o tom, jak zemřel.
Myslím, že tušila o jeho zapojení do tajných služeb.
Domnívám se, že o vynálezu se dozvěděla
v poslední době během večírků s přáteli otce.
Klevety mohou být mocné. Se správnou interpretací.
To jistě.
Lady Eileen,
váš otec byl naším nejlepším agentem,
ale věřím, že vy máte potenciál
ho výrazně překonat.
Nic takového mi nikdo neřekl.
Myslím to naprosto vážně.
[pousmání]
Jste na křižovatce.
[uchechtnutí] To je poměrně slabé slovo, superintendante.
Jako vždy.
Je to nebezpečná práce.
Zahrnuje cesty do bohem zapomenutých míst,
špionáž a obrovskou míru nebezpečí.
My vás potřebujem, lady Eileen.
Máme pro vás misi nesmírně naléhavou a nebezpečnou
a je nutné začít okamžitě.
Takže…
Co vy na to?
[tiché tikání hodin]
Tak mi řekněte vše.
[hraje rázná orchestrální hudba]
[pousmání]
[hudba graduje]
[pokračuje rázná orchestrální hudba]