THOMAS EDWARD BRENT MORT EL 22 D'ABRIL 1915, 18 ANYS
És viu.
Jimmy, em pensava que eres mort.
Qui ha sigut? Qui t'ha disparat?
Si m'ho permet, Lady Eileen. Gràcies.
- L'ha enxampat? - A qui?
A l'home emmascarat.
He sentit un soroll i he baixat.
L'he vist mirant de baixar per la finestra.
Estava fort com un bou.
On és el doctor Matip?
Sembla que no ha baixat.
Lady Eileen, esperi's!
És mort?
No.
Sembla més un sedant suau que un fora de combat.
És el mateix xarop que va matar el Gerry. El que Lady Coote li va donar a l'Emily.
No ho veu?
Un altre enverinament i un intent d'assassinat.
- No és obvi el que ha passat? - No, obvi no.
Crec que hi ha coses que no són el que semblen
i que hi ha coses
que són exactament el que semblen.
Què carai vol dir, això?
Les pertinences del doctor Matip.
Les han robat.
Senyores i senyors, el perímetre de la finca està confinat.
Ningú pot sortir sense la meva autorització.
El metge ja ha vist el senyor Thesiger i ara és amb el doctor Matip.
Battle, això és intolerable.
Li he garantit al doctor Matip que venia a la finca més segura del món.
El primer ministre em penjarà dels budells.
Faci alguna cosa.
Ja l'he feta, senyor Lomax.
Hem detingut una pocavergonya que volia entrar a la casa.
- Nois, feu-la entrar. - Sí.
- Loraine? - Loraine?
Hola, Jimmy. Crec que he fet una ximpleria.
La coneix?
- Jo també. - He vingut pel Jimmy.
Ningú més m'ha tractat bé des de la mort del Gerry.
Creia que podies córrer perill. No m'he pogut estar.
Loraine, no en tenia ni idea.
Perdoni, l'han registrat?
Sí, senyor. No porta res.
- Què es pensen que he fet? - Testificaré. Ha sigut un home corpulent.
On és Sir Oswald?
Molt bona pregunta, Lady Eileen.
- Ja m'ho pensava. - Jo l'he vist.
No, no ha baixat ni amb tot aquest desori.
Sembla impropi d'ell. Sempre és el primer a queixar-se.
Què fan tots desperts?
On eres, Oswald?
Ah, he anat a fer un volt. He trobat això.
Al nano l'han disparat, sembla.
Sí.
Sí, l'he trobada a la gespa.
Moltes gràcies. Ja la guardo jo.
Una Mauser, diria.
Si m'ho permet, hauria sigut més raonable
deixar l'arma on l'ha trobat.
Em sap greu, sens dubte.
Què feia a la gespa, Sir Oswald?
No podia dormir i he sortit a caminar. He trobat allò.
- Ah, sí? - Sí.
Probablement l'ha deixat caure l'agressor
mentre fugia corrents.
Sens dubte m'he perdut un espectacle.
I hi ha una noia nova. Qui és?
Els demano que pugin a les seves habitacions
mentre els meus homes i jo fem la nostra feina.
Senyor Lomax, anirem temporalment amb la nouvinguda a una habitació.
Romandrà sota supervisió.
L'exterior està fermament vigilat. Ningú pot entrar ni sortir.
Espero tenir més informació de bon matí.
De moment, a les habitacions, si us plau.
Senyor Lomax.
No s'esparveri. La policia continua treballant.
Veig que vostè tampoc ha pogut dormir. Tots dos som molt...
perdoni el francès: sympa.
- Ho som? - No es preocupi. No entraré.
No somiaria d'anar més enllà. Somiar és gratis, és clar.
- Volia res? - És clar, se n'ha adonat.
Sabia que ho faria.
És per la seva intuïció, per molt que tosca i inexperta.
Què fa a la meva porta?
Seré directe.
És el que exigeix. És la seva essència.
Sigues directe, Lomax, o et caurà el món a sobre.
Es troba bé?
Això espero.
Si tingués el vistiplau per demanar-la en...
Ai, Déu!
Suposo que no vol dir...
M'ha entès. Molt propi de vostè.
- Senyor Lomax, m'està demanant matrimoni? - Sí.
L'únic que demano a canvi
és un mínim reconeixement de l'amor i afecte que sento per vostè.
Lady Eileen?
Bon dia, Lady Eileen.
Va tot bé, espero.
No del tot, no.
M'he escapat pels pèls d'una petició de mà.
De George Lomax.
Què en pensa?
La pregunta més pertinent seria més aviat què en pensa vostè?
No hi vull pensar, la veritat. No m'agrada gens.
Què estem mirant?
No estem mirant res, nosaltres.
Va molt errat, superintendent.
Expliqui'm què li preocupa de la gespa.
M'intriguen unes petjades.
De Sir Oswald? O de l'agressor del Jimmy?
No, un moment.
Són d'una sola persona.
Cert.
Aquell forat.
És on Sir Oswald va trobar l'arma?
Això podem deduir, sí.
Que li va caure a l'agressor quan fugia.
Excepte que, si no hi ha més petjades, això no pot ser.
Però Sir Oswald va dir l'havia trobat a la gespa.
Entenc la seva preocupació.
Hi ha petjades d'una persona,
però hem de creure que n'hi van passar dues.
No té sentit, oi?
Moltes coses no en tenen.
Sí que va fer un bon forat, la pistola.
Va penetrar aquesta gespa tan bonica. Curiós, si li va caure a algú en fuga.
Suposo que la meva tesi seria
que algú la va llançar.
Des d'una bona distància.
Amb molt de pes.
Què pensa de Sir Oswald?
Penso moltes coses, Lady Eileen,
però, fins que el pensament és saber, m'estimo més no dir res en veu alta.
Una opció trencadora.
Tant de bo es posi de moda.
He demanat els meus homes que convoquin a tothom a dintre.
Ha sigut de gran ajuda.
Sí? Com?
Dues bales.
Una, trobada en aquesta habitació.
L'altra, allà fora.
Ara bé...
Senyoreta Wade...
- Ara bé, aquesta bala... - Senyoreta...
...la van disparar des de Lady Coote, algun problema?
Sí.
- Sembla que li falta una arracada. - Sí?
- Centrar-nos en... - Doncs sí.
Són regal del meu germà. Deu ser a l'habitació. L'he de trobar.
M'hi pot acompanyar un dels seus homes? Serà un moment.
Turner, ves-hi amb ella. Torneu de pressa.
Com se sent, doctor Matip?
Traït.
Vaig venir amb la promesa de total seguretat.
M'han drogat. M'han robat l'obra de la meva vida.
I algú dels presents sap més del que ens diu.
Ara hi arribarem, doctor Matip.
I la fórmula no pot haver sortit d'aquí.
Tinc plena confiança en el superintendent.
No oblidin que algú em va deixar estabornit.
- Bé, sí... - Tornarà?
Potser és en aquesta sala?
Assegut entre nosaltres, a la vista de tothom.
Què?
Què està insinuant, Thesiger?
Senyors, senyores! Si us plau.
Arribarem a tot en el seu moment. Com deia, dues bales...
Què és això, superintendent?
Lady Eileen, si em deixa expli...
Molt bé, d'acord.
Prova Z.
Això és, o, millor dit, era un guant.
Trobat a la llar de foc. Gairebé cremat, però no del tot.
Algú se'l vol emprovar?
Jo mateix, si vol.
Li ho agraeixo. Molt amable.
Aquí té.
Està molt esquinçat.
Té dentades? Per què havia de tenir dentades?
Ho veuen? Massa gran.
Massa gran per a vostè.
Gràcies.
De res.
Voldria tornar a la qüestió de les dues bales,
una trobada en aquesta sala i, l'altra, allà fora.
Aquesta bala, la va disparar el Colt 11 del senyor Thesiger.
Leopold.
Gràcies. Leop...
Va fregar el marc de la finestra
i l'he trobat ben endins del tronc d'aquell teix.
Aquesta, en canvi,
la va disparar la Mauser 32 semiautomàtica
i, després de travessar el braç del senyor Thesiger...
Una extremitat que m'és molt propera.
- Gràcies, senyor Thesiger! - Perdó.
...va penetrar aquesta butaca.
La va disparar l'arma trobada a la gespa per Sir Oswald,
les empremtes del qual són les úniques a l'arma.
Si no és que, és clar, algú altre l'agafés amb guants.
Encara no entenc això de les dentades. Per què...?
- Ho sento, continuï. - Gràcies.
¿Podria algun dels senyors agafar la pistola
i llançar-la?
Sir Oswald, potser?
- Jo? - Oh! Sí, molt amable.
Apropi's aquí, a la finestra.
Vingui.
I engegui-la ben fort al mig de la gespa.
Que l'engegui?
Sí, per favor.
Prepari's per engegar-la ben fort.
Jo vaig sortint.
Confiem en aquest policia?
Li pot demanar a l'Oswald que engegui objectes així?
Mirem d'esbrinar què ha passat, Lady Coote.
Molt bé.
Endavant.
Una engegada meravellosa, Sir Oswald.
- No em calen els teus elogis, Bateman. - És clar, senyor.
Això és una mica estrany, oi?
Aquí, engegant armes de foc, abans de cruspir-nos una arengada.
Satisfet, superintendent?
Sí. Gràcies, Sir Oswald.
L'arma ha fet un forat igual al que hi havia.
Per molt que l'ha aconseguit llançar uns deu metres més enllà,
perquè és un home ben fort, oi?
No entenc el que està insinuant.
No insinuo res. Només comprovo fets.
Em sembla molt clar.
L'agressor, després de drogar Matip, robar els documents i baixar per l'heura,
es topa amb Thesiger,
li dispara un tret... deixant-lo estabornit,
després engega l'arma ben lluny i corre pel jardí fins al camí de grava.
On l'haurien enxampat els meus homes, com va passar amb la senyoreta Wade.
Oh, senyoreta que encara no ha tornat.
Crec que aniré a buscar-la jo mateix.
Que ningú surti d'aquí, per favor.
Agent, que no surti ningú més.
És clar.
Òbviament, jo no compto.
Turner!
Ai, no.
Mare meva! Li han donat un bon cop.
La Loraine no hi és!
Què està passant, superintendent? Hem sentit un cotxe.
El seu, amb la Loraine Wade dins.
- Què? - Nois, amb mi!
- Què? - Què?
Això vol dir que et va atacar la Loraine?
Una noieta no és un homenot!
- Lady Eileen, la investigació és meva! - Doncs corri!
- No, superintendent. Per aquí no. - Què?
Li he fet portar el cotxe allà darrere. Feia mal als ulls.
Ah, sí?
Anem a la carretera principal. Ella vol córrer.
Podem passar per l'estació. Potser canviarà de vehicle.
Parles com un delinqüent professional, Jimmy.
Gràcies, William.
Para el carro. Volem sobreviure.
No critiquis com condueixo, Jimmy.
Ja porto un dia prou horrorós,
amb la Loraine i una terrible petició de mà.
- Què? Qui t'ho ha demanat? - El George Lomax. Estremidor.
- No et pots casar amb Lomax. - Hi estic d'acord.
- Viuries molt còmodament. - No vull viure còmodament.
Es dedueix de la teva conducció, això.
Bundle, para!
Veieu? Què us he dit?
ESTACIÓ DE MARKET BASING
Mireu a les andanes.
- Apartin! Emergència nacional! - Vosaltres, aquestes! Jo, la 3 i la 4!
Passatgers al tren!
No. Perdó.
Bundle, allà. A l'andana 1. Pujant al tren. Corre!
- Bundle. - Aparti!
- Perdó. - Surti!
- Perdó! - No!
- Jimmy! - Vinc! Que no surti el tren!
- Afanyi's. - Gràcies, senyor.
Hola. Han vist una dona apressada amb un sobre de paper Manila?
Té cara de culpa.
- No? - Ningú? No?
És molt bonica.
Per què no reviso els compartiments mentre mireu els seients?
- No té sentit que anem junts. - És assenyat, això?
Abans ha deixat un policia a terra.
No em fa por, Jimmy.
Bill, d'on has tret això?
L'he agafat quan he sentit l'enrenou a Wyvern.
És una prova.
T'hem de protegir, Bundle.
M'ho sembla a mi o l'amic William està una mica estrany?
Per què ha insistit tant d'anar sol?
Què insinues?
I si el Bill va drogar Matip, va robar la fórmula
i la hi va deixar caure a la Loraine, que s'amagava allà fora,
i després em va atacar com a distracció mentre ella fugia?
La seva habitació era buida.
Sabia el nostre pla de vigilància i on em trobaria.
Sabia que tenia com escapar.
Em va acompanyar quan vaig anar a les Set Esferes,
quan em vaig amagar a la saleta.
Creus que la Loraine i ell estan conxorxats?
Crec que hem d'anar amb molt de compte.
Perdona.
- Bill? - Bundle?
Aquí. La tinc.
Quina casualitat. Compte, Bundle.
Portava la mostra i la fórmula. Per tant, ha sigut ella.
Intentava explicar-li que s'equivoca. Ho puc explicar.
Ho hauràs de fer.
Per què has fugit amb la fórmula?
Pel Gerry.
El van matar per això.
- Ho faig pel seu honor. - No m'ho empasso.
Creus que es pot confiar en aquells homes?
- El Gerry no ho creia. - No parlis més d'ell.
Creus que et salvaràs utilitzant-lo?
Vas drogar Matip amb el mateix verí que va matar el Gerry.
Em pensava que havia sigut Lady Coote. Ara sé que vas ser tu.
Eres a la festa a Chimneys.
Vas enverinar el Gerry.
T'equivoques del tot.
He d'entendre la resta de la història.
- No pots haver atacat el Jimmy. - L'estic apuntant.
Bill, calla.
- Ensenya'm el bitllet. - Què?
Perdona?
Que m'ensenyis el bitllet.
O el Bill et dispararà. Oi, Bill?
Sí.
Fas coses molt estranyes, la veritat.
No és el moment de fer de revisora.
- No entenc com... - Jimmy, silenci.
Estava planejat.
Ha tingut temps per dissenyar la fugida.
Agafaria aquest tren en concret.
Creia que et trobaries amb algú al destí,
però el bitllet és fins a l'estació següent.
Allà és on lliuraràs la fórmula?
Ajuda'm, Jimmy.
Jimmy, abaixa la pistola.
Jimmy, no.
Loraine.
Sento dir que la resta de la història soc jo.
El guant a la llar de foc.
Per això al superintendent li interessava tant.
I les dentades.
Ara tot té sentit.
Perdona?
Tens la pistola a la mà esquerra.
I què?
A Wyvern Abbey no hi va haver cap atac.
El vas fingir.
Et vas disparar el braç
perquè ho sentíssim tots.
Portaves un guant a la mà esquerra.
Un guant que t'anava gran.
I, per evitar empremtes,
te'l vas treure amb les dents.
I el vas llançar al foc.
Després vas llançar també la pistola a la gespa.
Ho vas fer tu, no Sir Oswald.
Quasi l'encerto.
Quina ràbia! No em puc creure que Sir Oswald tingui més força.
I, si Lomax omplís la llar de llenya cada nit,
no en quedaria rastre.
Vas fer-ho tot com a distracció,
perquè ella drogués Matip i li robés la fórmula.
Ets molt ràpida.
Però s'ha acabat.
Abaixa l'arma, Jimmy.
- Bill! - Bundle, no et moguis, per favor.
Gràcies.
Ella va enverinar el Gerry.
Tu vas disparar el Ronny.
Ets bona persona, Bundle.
Però ets massa llesta, i això fa que siguis una molèstia.
I, si hem de lliurar la fórmula i, més important, cobrar per ella,
no podem permetre'ns més molèsties.
Jimmy.
Només vull dir una cosa.
- Què? - Té.
Bill! Bill, em sents? Bill.
On...? M'ha disparat.
La bala ha encertat en la tapa de Matip.
És un invent espatarrant.
M'ha salvat la vida.
Vaig rere el Jimmy. Té la fórmula.
- No, deixa-m'hi anar. - Tu has d'aturar el tren.
Que no arribi a la pròxima parada.
Com ho faig?
Digues que ets d'Afers Exteriors.
Som a Anglaterra. És jurisdicció d'Interiors!
Perdó.
Atura el tren, Bill.
MULTA PER MAL ÚS £5
Hi ha partida, Jimmy.
Atenció! Tothom fora, ja!
Ara mateix! Que surti tothom o començo a disparar!
Afanyeu-vos! Fora!
- Fora! - Correu!
Sortiu ja!
Em dispararàs, ara?
Com vas disparar el Ronny?
Ho admeto, sí.
Vaig ser jo.
Però no tenia alternativa.
Ja sabia massa.
Va arribar a parlar amb mi.
Molt assenyat, el nostre Ronald.
Mira com li va anar.
Però, de debò, Bundle, ho has d'entendre.
No li vaig fer res al Gerry.
Em queia bé, el Gerry.
Va ser la Loraine. Li va posar xarop al xampany tota la nit
mentre li somreia.
Després va deixar l'ampolla a la tauleta perquè semblés...
Perquè semblés una altra cosa.
Era amic teu, Jimmy.
I què hi ha dels despertadors a la lleixa?
Van ser cosa meva.
Havia d'enredar la gent.
El Ronny i el Bill feien el ximple amb els rellotges
i vaig sentir el Gerry mencionar les Set Esferes i penedir-se'n.
Semblava un regal.
El Ronny em va voler dir que havies sigut tu.
Mentre es moria.
Digues...
al Jimmy...
Thesiger...
Set...
Esferes.
No sabia què volia dir.
És una pena que ho hagis esbrinat tot ara.
Hi som tan a prop!
Oferir-te'n una part no funcionarà, oi?
És l'únic que importa en tot això?
Els diners?
Què més? Em trobo en una situació difícil.
Dec més del que tinc. I el forat es fa més i més gran.
- No justifica el que heu fet. - Bundle, no em dispararàs.
Ningú plorarà per tu.
- No siguis cruel. Potser ma mare. - Per què no disparar-te?
Pel Ronny?
I pel Gerry?
I per tothom a qui has traït amb el teu pla?
Creus que la idea és meva?
Bundle.
Saps igual que jo que no tinc ni el cervell ni els contactes.
De què parles?
Abaixa l'arma i t'ho explico.
- Deixa de mentir. - Et dic la veritat.
Abaixa la pistola. Si em dispares, mataràs una abella obrera.
De què parles?
Digues-me.
La Loraine no es veia amb ningú a la parada.
El pla no era aquest.
El lliurament no és a la pròxima parada.
És al tren.
Qui ho ha planejat tot és al davant del tren.
Mentider.
Primer compartiment, rere la locomotora.
És amb qui ens havíem de veure. Qui va fer el pla.
S'ho va empescar tot. Té contactes a tot arreu.
No em pots disparar ara que t'ho he dit. Seria massa.
No em diguis què és massa.
No et recomano que hi vagis, Bundle!
T'ho dic de veritat.
Apartin.
Allà dins hi ha un fugitiu.
Immobilitzin-lo fins que arribi la policia.
No, senyoreta Wade. Et quedes aquí fins que arribi la policia.
Se sembla força a una cel·la de la presó. Ves-te'n acostumant.
No!
Bundle, no et creuràs el que ha passat.
- No et moguis, Bill. - Bundle? Bundle!
Bundle!
- Què hi fas, aquí? - Mare?
Què hi fas tu, aquí?
Sembla que ens hem aturat.
Potser hi ha vaques a la via?
Que Déu ens salvi dels bovins interruptors.
Quina sorpresa. Vine, seu.
Ets en un tren.
Doncs sí.
No prens mai el tren, mare.
Odies el món.
Odies la gent.
Sempre em dius que he de sortir més.
Aquí em tens. He sortit.
M'he barrejat amb les masses.
Si ho puc dir, no m'ha agradat.
Gens ni mica.
Vas ser tu.
Des del començament.
Vas ser tu.
- No t'acabo d'entendre, tresor. - No m'insultis.
El Jimmy i la Loraine
havien de lliurar la fórmula en aquest compartiment,
on la passarien a la persona que la vendria.
La persona responsable de tot.
Em sembla que cal que tinguem
una conversa entre adultes.
No espero que ho entenguis. No a la primera.
Vas matar el Gerry.
De cap manera. Vas ser la noia.
Massa impulsiva.
Es pensava que el Gerry havia descobert el nostre pla.
Va reaccionar dràsticament, molt més del que li hauria dit.
La festa a Chimneys.
La vas organitzar tu
per reunir informació sobre la fórmula.
I llavors què?
Vas reclutar el Jimmy i la Loraine per ajudar-te a robar-la?
Sempre has tingut la rapidesa mental de ton pare.
Mare, la fórmula podria protegir el país.
I la vols vendre on sigui?
A gent que ens pot fer mal?
- Estàs traint el teu país! - El meu país m'ha traït.
Ens ha traït.
Al ton pare, a ton germà, a tots nosaltres.
Aquesta família ha fet més en servei del país
del que mai entendràs.
Sé massa bé com funciona tot això.
Va permetre que ton germà, el meu fill,
fos carn de canó.
La seva mort la va ordenar un general il·lús i borratxo.
Et pensaves que hi havia cap honor o glòria en el seu sacrifici?
Perquè, deixa que t'ho digui: no n'hi va haver.
El seu país no el va protegir.
El va llençar en un escorxador...
que no tenia cap efecte en el curs de la guerra.
Igual que no va fer res
per protegir el teu pare.
Pel meu país,
he perdut tothom a qui estimava.
A mi no.
No, a tu no.
Però sí el meu...
noi.
El meu nen...
primogènit.
No hi ha res que faci més mal, Bundle.
Encara em tens a mi, mare.
No soc prou per a tu?
Digues-me: com se suposa que hem de viure?
Com ho hem de fer? Com he de viure, jo?
Qui ens cuida, sense el teu pare i el teu germà?
Tot això.
Totes aquestes morts...
són per diners?
Perquè no en tenim!
No ho entens, nena?
Què tinc, jo? Chimneys?
Una herència. No val res.
Impossible de mantenir.
I, si la perdem, no tenim res.
Ni casa ni estatus.
Això hauria comportat una solució,
tot d'una.
- No et reconec, mare. - No.
No soc bona mare.
No...
puc estar a les expectatives que tens en mi.
El teu pare sí.
Sense ell, res em porta pel bon camí.
M'he mantingut oculta davant de tu
i del món
per un bon motiu.
Oh...
la meva...
dolça Bundle.
Saps? Em pensava que,
amb Thesiger i la noia,
hi hauria prou distància perquè ningú fes la connexió.
Bé, em pensava que a ningú li importaria prou.
Però havia subestimat la força que portes dins.
Vaig ser una ximple, ara ho veig.
Em vas subestimar.
I tu em vas sobrevalorar.
Tota la teva vida.
Ara, filla estimada,
em deixes que et faci una pregunta?
Deixaràs que marxi abans que arribi la policia?
Ben segur que...
que no li dispararies a la teva pròpia mare, oi?
No al cor.
Potser a un turmell.
Perquè no corri.
Ho faries?
De debò?
Posa'm a prova, mare.
Bravo, filla meva.
Bravo.
Redeu! Lady Eileen.
Lady... Caterham.
És clar.
Ara ho entenc.
Em sap molt greu.
El conec?
Cyril?
Alfred.
Què hi fas, aquí?
M'envien a buscar-la, Lady Eileen.
Qui t'envia?
Els meus caps els agradaria veure't
al club de les Set Esferes.
Els pots respondre que em sap molt greu, però no hi puc anar.
Són molt insistents.
Si us plau, no faci un numeret ni es posi a cridar.
Al cotxe, Lady Eileen.
Això posarà en risc seriós qualsevol petició de referències.
Segui.
I ara què?
Em mataran, com van fer amb els altres?
Tingui la decència d'ensenyar la cara, número set.
M'agradaria compartir una cosa amb vostè, Lady Eileen.
I tant que li agradaria.
No entenc res. Em pensava que eren responsables de les morts.
Al contrari.
La societat de les Set Esferes no és cap organització maligna.
Superintendent, per favor, ha sigut un dia molt llarg.
Aquest grup és una aliança informal
amb l'objectiu de mantenir el món sa i estalvi
en temps convulsos.
Venen poders ben tèrbols
per tot el món.
Fem tot el que podem per evitar-ne la supremacia,
d'aquí la meva presència a Wyvern,
per protegir el doctor Matip i la seva fórmula,
malgrat els esforços del senyor Thesiger i la senyoreta Wade.
No entenc per què m'explica això.
O per què m'ha fet venir, a punta de pistola, a més.
Pensava que, si no, no vindria a sentir la nostra proposta.
A sentir què?
Volem que entri a la societat.
Que volen què?
L'he estat observant i avaluant.
Avaluant?
Hem arribat a la conclusió que seria una molt bona incorporació al grup.
És el que ha fet tot aquest temps?
Reclutar-me?
Exigim una perseverança exemplar, Lady Eileen,
i a vostè no li'n falta.
Fa alguns anys,
vam perdre un dels nostres agents més importants.
El seu pare.
Ell seia en aquella mateixa cadira.
No ho entenc.
Jo era amb ell quan va morir.
Era en una missió per a les Set Esferes.
S'havia de trobar amb el doctor Matip.
No.
Va morir de febre espanyola, a l'exèrcit.
No. Va caure en una emboscada enemiga.
Havien descobert la nostra existència i els nostres plans.
Vostè hi era amb ell?
No vaig arribar a temps.
Miro de protegir tothom qui ens ajuda.
Desgraciadament, no sempre me'n surto.
En sabia res d'això, ma mare?
De la seva mort, no.
Crec que sabia que feia una feina secreta.
Crec que va sentir parlar de la fórmula
als sopars d'aquests anys amb gent que coneixia el seu pare.
Els rumors poden adquirir força quan s'interpreten correctament.
És clar.
Lady Eileen,
el seu pare era el nostre millor agent,
però crec que vostè té el potencial per superar-lo en tots els aspectes.
Ningú m'ha dit res igual.
Cada paraula és veritat.
Es troba en una cruïlla.
Diria que més que això, superintendent.
Molt més.
Aquesta és una feina perillosa.
Exigirà viatjar a indrets llunyans,
espionatge i una dosi elevada de risc.
La necessitem, Lady Eileen.
Tenim una missió de màxima seguretat i perill,
i volem que comenci immediatament.
Així que...
què hi diu?
Expliqui-m'ho tot.
Subtítols: Adán Cassan