URGENT
Příště by asi stálo za to nejdřív
dát vědět primáři.
Chtěla jsem vám to říct.
HODINA OSMÁ 14:00 – 15:00
- Hlavně ať máte vše. - Jdeme na to.
Z IT volali mně. Mám školení na prevenci a řešení kyberútoků.
Tak všem řekněte, co teď.
Ne, díky. Lepší, když to zazní od primáře.
Myslíte?
Dobře. Všichni, pojďte sem.
Co se děje?
No, možná je to kyberútok.
Ne, vypli jsme to, abychom mu zabránili.
Tak jo, všichni se ztište a poslouchejte.
Jak vidíte, rozhodli jsme se tady
trochu změnit výzdobu.
Nemocniční počítače jsou ohrožené kyberútokem.
Takže jedeme analogově. Postaru.
- Jak dlouho? - Dobrý dotaz.
IT oddělení všechno vypnulo,
aby získali čas posílit kybernetickou ochranu.
Otázka zněla: „Na jak dlouho?“
Těžko říct. Klidně i 24 hodin.
- Ježíši. - Takže, první bod programu,
musíme přepsat digitální tabuli pacientů
na tuhle stíratelnou.
Řekněte mi někdo, že jste si ji vyfotili.
Jo, tady.
Oukej.
Je trochu mázlá.
Je mázlá víc než trochu.
- Pardon. - Panebože.
Pamatuju si to.
Kdyby si každý pamatoval jména svých pacientů
a čísla pokojů, bylo by to ideální.
Ne, já si ale pamatuju všechno.
- Všechno co? - Jména, doktory, pokoje.
Mám tak trochu fotografickou paměť.
Fakt celou tabuli?
Dvanáctka, Harlow Grahamová,
bolest hlavy, bolest břicha, pouze znakový jazyk.
Sakra, čeká tam na mě tlumočník.
- Běž. - Dobře, kvůli ochraně soukromí
budeme hlavní potíže
psát zkratkami. „HA“ je bolest hlavy, „AP“ bolest břicha a tak.
Desítka, Jackson Davis, nově vzniklá psychóza.
Javadiová, psychiatrie.
Napíšu řecké „psí“.
Na pediatrii je mimino, horečka, dohlíží dr. Mohanová.
Sestry si musí rozdělit sektory.
- Sever, střed, jih, trauma. - Kde je Dana?
Řeší sexuální napadení.
Smí odejít, až dokončí vyšetření.
- To může trvat. - Princess už vrchní sestru dělala.
- Ani ne. - Skvělej nápad.
Takže Princess, udělejte sestrám rozpis.
- Dál. - Devítka, Roxy Hemlerová.
Terminální rakovina plic.
Máme tu stát, až odrecituje celou tabuli?
Ne, jděte zkontrolovat svoje pacienty a pak se vraťte.
Díky.
Kolik hodin denně jste u počítače?
Nejméně osm hodin. Pracuji z domu.
A celý den jste u stolu?
Ne, buďto sedím na gauči nebo někdy jsem v posteli,
tak napůl v sedě, a počítač mám na klíně, tak nějak.
Takže se pořád díváte směrem dolů?
Jo.
Fajn. Zkusím vám prohmatat svaly na krku.
To bolí.
Myslím, že vím, co pomůže.
Pojďte sem.
Tak jo, pojďte blíž.
Tohle je náš stojan na dokumentaci.
Jak vidíte, každá přihrádka má číslo pokoje.
A když přijde nový pacient, vezmete si nový formulář přímo odsud.
Vyberte si kartu podle hlavní potíže. Orientujte se podle obrázků.
Jeden tam je dvakrát.
Traumatologie vlevo, interní vpravo.
Poranění hlavy je tady, bolest tady.
- To dole jsou ryby v chaluhách? - Ne.
To jsou včely a tráva.
To je sekce pro štípnutí hmyzem, vyrážky a alergie.
Například dr. Al-Hashimiová
má nového pacienta s bolestí břicha.
V anamnéze zakroužkujete nálezy jako je zvracení nebo průjem.
Škrtněte negativní údaje,
třeba nedávné cestování nebo horečku.
U fyzikálního vyšetření zaškrtněte normální nálezy vlevo
a vpravo pak zakroužkujte abnormality. Dotazy?
Bude ten váš program fungovat s generativní AI?
Na chvíli ne.
A odložte Spectralink mobily, ty jedou přes internet.
Pittsburská pohotovost. Povídejte.
Takhle se teď budeme dozvídat o příjmech.
Díky. Za 2 minuty příjem, bolest břicha a horečku.
Chápou to zatím všichni?
Jak budem psát zprávy?
Na formulář s propisovacím papírem, rentgeny, infuze, léčiva.
Můžou v laboratoři pořád dělat krevní testy?
- Ano. - A CT pořád fungujou?
Ano, ale výsledky vám přijdou na papíře přímo od radiologa.
Tohle je středověk.
Pokud potřebujete zadat laborky nebo rentgen, dáte to administrativě sem.
Oni to potvrdí, opatří štítkem a odešlou
na správné oddělení.
- Pardon, a to udělá kdo? - K vašim službám.
Larry a Antoine zaskakují, než přijde výpomoc.
- To dáme. - Po administrativě se karta přesune
sem do stojanu u sester, kvůli infuzím, lékům a zákrokům.
Léky jsou ve výdejním automatu.
Výdejník už odemyká klinická farmaceutka, dr. Megan Nordtová.
- Kryjem vám záda. - Je toho hodně.
Dotazy? Ano?
Ne.
Na co je ten třetí stojan?
Pacient je připravený k propuštění?
Karta jde sem.
Tohle dá všem vědět, že se uvolní lůžko.
- Nebo že se ti dopekl tuňák. - Jesse?
Co je tohle?
- Tohle je prosím pěkně fax. - To se furt vyrábí?
Naše spojení s laborkou a RTG.
Až jim přijdou výsledky, pošlou je faxem sem
a vy je založíte do karet, ano?
- Když říkáte. - Příjem!
Tak jo, dr. McKayová, dr. Whitakere, Ogilvie, za mnou.
Vy ostatní si připravte karty.
Howard Knox, 52 let,
bolest břicha a horečka. 152 na 90.
- Tep 120. Nešlo zavést kanylu. - No proč asi.
- Dobrý den. Jmenuju se dr. Robby. - Howard.
Z fakultní nemocnice.
Jsou se mnou dr. McKayová, dr. Whitaker
a student Ogilvie.
- Dobrý den. - Jak je vám?
- Ne moc dobře. - Fajn.
- Princess, kde je volno? - Jednička!
Tak jo, objednávka na Mylantu a bupivakain, na dvanáctku.
Tam ne, dr. Santosová. A chybí vám štítek.
Hoď to do stojanu u sester
a přijď k výdejníku.
To je ale opruz.
Horší už to snad být nemůže.
Tohle jsme dělali, když jsem tu začínal.
To bylo v 19. století?
Jo, a zprávy jsme psali při svíčkách.
Hele, dnešek bude dobrodružství.
Je to jako Návrat do budoucnosti.
A nebo možná Titanic.
Tady máte antacidum. Na zdraví.
A označila jsem spoušťový bod, který vám vyvolává bolest hlavy.
Injekce lokálního anestetika by vám mohla pomoct.
- Do toho. - Dobře.
Ucítíte při tom malé píchnutí a trochu to pálí.
To fakt bolí.
Teplota 38,6, tep 128,
saturace 92.
Kdy ta bolest začala?
- Střídavě trvá asi týden. - A kde ji cítíte?
Všude.
Začalo to vlevo a teď je to i vpravo.
- A co ta horečka? - Od včerejší noci.
Úplně jsem hořel, pak jsem měl zimnici, dost silnou.
Nemůžu najít žílu.
- Zkusíme midline. - Řekněte, jestli to bolí.
- Promiňte. - A tahle strana?
- Jo. - Omlouvám se.
Defense bez rigidity. Na bolest sto mikrogramů fentanylu?
- Plán, dr. Whitakere? - Hemokultury, laktát, Zosyn.
Bude potřebovat CT, ať víme, co se děje.
- Jo, to fungovat nebude. - Jo.
- A teď pište krasopisem. - Howarde,
musíte se položit rovně na záda. Zvládnete to?
Před deseti lety ano, ale... Teď se mi tak špatně dýchá.
Nejde vás položit. Zavedeme vám trubici
do dýchacích cest, aby se vám lépe dýchalo.
- Intubace s rychlou sekvencí? - Ne, nemůžem ho položit.
Ta trubice půjde nosem, zatímco budete vzhůru.
Jasně.
- Bolí to? - Znecitlivíme to.
Nebudete cítit žádné nepohodlí.
Mimochodem, kolik vážíte.
Něco přes 180.
- Kdy jste se naposledy vážil? - Už to chvíli bude.
Je možné, že by to bylo přes 200 kilo?
Možná.
Perlo, zavoláme pro zvedák.
Takže, zavedeme trubici a připravíme na sken.
Je to něco vážného?
Bez CT těžko říct.
Možná stačí jen antibiotika, ale může být nutná operace.
Pokud je nutná operace,
vaše váha by ji komplikovala.
Já vím. Pardon.
Nebojte, dobře se o vás postaráme. Týme.
Tady máte něco na bolest.
Zkusíme zavést midline do bazilikální žíly pod ultrazvukem.
Ultrazvuk vyloučí slepák?
Na ultrazvuk je moc velký.
Navíc naše CT zvládne maximálně 200 kilo.
Tak když váží víc, pošlem ho do zoo?
Je přímo tady.
V zoo prý mají CT pro velká zvířata.
- CT v Presby zvládne 300 kilo. - Jo, pokud Presby ještě funguje.
To nebylo zakřiknutí. To jen...
Dělal už někdo z vás nasotracheál?
Fajn.
Perlo, zavoláte i dr. Al-Hashimiovou
na výpomoc?
Jo, jasně.
Promiň, podepsáno.
- Díky. - Lůžko na chodbě „F“.
George Francis,
dušnost, dr. Mohanová, čekáme na výsledky.
Ty jo. Ona pořád jede?
Jo. Je to obdivuhodné.
Doktorko Al, shání vás Robby.
Dobře.
- Budu na traumatu, kdyby bylo třeba. - Jasně.
Kdo nosí ty lístky na rentgen a do laborky?
Vrchní sestra.
Nekoukejte na mě.
Já mám plno.
- Rodiče Roxy Hemlerové? - Devítka.
Já to vezmu, Donnie.
Dobrý den, jsem Victoria Javadiová, studentka.
Pomáhala jsem s péčí o Roxy.
- Moc děkujeme. Já jsem Lloyd. - Cora.
Těší mě.
Zlomila si nohu?
Ano. Je tam zlomenina u kotníku.
Má teď ortézu, takže už to tolik nebolí.
Pojďte, je na devítce.
Nefunguje tady wifi.
No, bude chvíli mimo. Promiň.
Máma si zlomila nohu.
Už víme.
Jak je ti, zlato?
Zvládneš to.
Jo.
Jak dlouho ještě bude tady?
No, dokud se neuvolní lůžko nahoře.
Může to trvat.
Začíná se to tu plnit.
Nevezmeme Tuckera a Shanea na zmrzku?
- Jo, prosím. - Ne. Já nemusím.
Možná by si máma chtěla trochu odpočinout.
Jo, běžte.
Může zmrzku?
Může vše, na co má chuť.
No tak, pojďme.
Jo.
Uvolněte se.
Tohle je oxymetalozin, otevře nosní průchod.
Jaké léky berete?
Lisinopril a metformin.
Ozempic? Wegovy?
Ne, jsou dost drahý.
Vstříknu vám do nosu znecitlivující gel.
Kdyby vám stekl do krku, nevadí to.
Tady, kdyby bylo třeba.
A co kouření? Alkohol?
- Nikdy. - Cvičíte?
Jen chodím z ložnice do kuchyně.
Ne, chodil bych víc,
ale potřeboval bych lavičku na odpočinek na každém rohu.
Co třeba vodní aerobik?
Soustřeďme se na pomoc panu Noxovi.
Souhlasím.
Tohle trvá už 25 let.
Autonehoda, popáleniny. Čtyři operace nohou během deseti let.
Byl jsem tak mimo, že jsem přišel o práci.
Potřebuju vám znecitlivět
zadní část jazyka.
Máme někomu zavolat?
Nějaká rodina?
Rodiče už nežijí.
- Jsem sám. Jak jinak? - Sourozenci?
Sestra v Arizoně.
Moc se nebavíme.
Po znecitlivění zadní části jazyka
můžeme jít trochu hlouběji.
Pardon, že ruším.
Mám tady paní s náhlou ztrátou zraku.
Půjdu tam.
Zkuste najít Abbota.
- Jo. - Díky.
- Jak se sestra jmenuje? - Lauren Milfordová.
Kde v Arizoně?
Myslím, že Flagstaff.
Teď přejdu přes jazyk a znecitlivím hlasivky.
- Kolik prstů? - Žádné nevidím.
A teď?
Vidím trošičku světla.
Doktorku Kingovou znáte.
- Tohle je dr. Al-Hashimiová. - Těší mě.
Její žena Wendy.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Můžeme probrat vaše příznaky?
Ale opravím vás, když řeknete něco špatně.
Věřte mi, opraví.
Hodinu náhlé bezbolestné ztráty zraku v pravém oku.
Bez anamnézy poruch srážlivosti či cévního onemocnění.
Podíváte se před sebe?
Možná okluze centrální retinální tepny.
Ať tomu rozumím.
Malá krevní sraženina může zablokovat tepnu vzadu v oku
a zhoršit vám vidění.
Říká se tomu oční mrtvice.
Mrtvice? Jako že by mohla ochrnout?
Ne, tohle se omezuje jen na oko.
- Je to trvalé? - Nejdříve stanovíme diagnózu.
Co sítnice?
Špatně se tam dívá.
Potřebujeme FOP.
Cože?
Princess, chybí identifikační štítky pacientů.
V lékárně nepoznají, komu ty léky dát.
Jdem na to.
Princess, kde najdu fundoskop?
- Ve vozíku na oční pomůcky. - Dík.
Vypadáte trochu zmateně.
Jak poznám, kterého pacienta mám vzít?
Vršek tabule. Jsou seřazení podle času příchodu.
Smažete prvního a sem napíšete své iniciály.
- Fajn, díky. - Calebe.
Michaele, zvládáš ten chaos v pohodě?
Jo, jde to, když už jsem jednou nohou venku.
Nemám si pokecat s dalším komatózním pacientem?
Jen vtip.
- Dobře. - Viktorie, tohle je Nicol Steadmanová.
Vedu skupinu pro rodiče pacientů z psychiatrie.
Její dceru diagnostikovali ve druháku na vysoké.
Myslíte, že by s ní rodiče Jacksona mohli mluvit?
Můžu se jich zeptat.
Teď uvidíme celou sítnici bez rozkapávání zorniček.
- Díváte se do špatného oka. - Začínáme tím zdravým pro srovnání.
- Sítnice je dobrá. - Teď to špatné?
Oči dokořán.
Jak to vypadá?
Bledá, bez průtoku krve.
Masáž, deset vteřin tlak, pět vteřin pauza.
A objednejte CT hlavy.
Dále.
Ahoj. Prý ti odešla pacientka.
- Jen si dává pauzu. - Jak dlouho chceš čekat?
Víš o tom odstavení systému?
Jo. Ráda bych pomohla,
ale musím zůstat, dokud nezajistí důkazy.
Venku je totální chaos.
To celej dnešek.
Pardon, už odcházím.
Jste v pořádku?
V pohodě.
To jsem ráda. Jedla jste něco?
Ne.
Pokračujme.
Dobře. Jo.
Děkuji.
Proč ho nenecháme na urgentu?
Intubovaní pacienti jsou obvykle sedovaní.
Jasně.
Možná bys mohl ubrat s poznámkama o jeho váze.
Jen mě zajímalo, jak se dostal na tu váhu a jak mu pomoct.
Pomůže mu, že zjistíme, co mu je, a budem s ním jednat s respektem.
- Jak je na tom břicho? - Druhá injekce pomohla.
Dobře, kdyžtak máme víc.
- Oslabená peristaltika. - Máme tu VidaTalk z JIPky.
Skvělé, Howarde, teď musíme ten průchod uvolnit
a zavést trubici.
Začneme malíčkem. Pomalu, za chvilku
půjdu hlouběji, až k poslednímu kloubu.
Jak projde trubice hlasivkami, nebudete moct mluvit.
Ale tohle je komunikační zařízení.
Vyberte si na obrazovce, co chcete říct,
zmáčknete ikonu a ono to řekne za vás.
Chtěl bych léky proti bolesti.
Bolest je devět z deseti.
Umí to i objednat pizzu?
V prostoru pro sanitky je trochu signál.
Našel jsem číslo na jeho sestru a nechal vzkaz.
Dobře, začínám.
Připraven?
Ani ne.
Ale do toho.
- Robby, můžu? - Hned jsme zpátky.
Je to na operaci?
Doufám v neperforovanej slepák.
Laparoskopie?
Možná. Ale mohl by se dát léčit jen antibiotiky.
A když bude potřebovat operaci?
S jeho váhou by to byla akutní otevřená laparotomie.
Úmrtnost skoro 50 %.
Dobře, krok za krokem.
Zkoušejte sestru každých 15 minut.
Ozve se.
Půlka těch štítků je prázdná.
O čem to mluvíš?
Tady a tady.
Larry, ty to píšeš fixem?
Možná.
To se nepropíše na ty kopie.
Pište jen propiskou.
Oukej.
Dygby pořád nikde?
Ten bezdomovec?
Vezmem lůžko, jestli odešel.
- Co hledáš? - Vedoucího.
- Nebo rezidenta? - Ne, dobrý.
- Dr. Al-Hashimiová, můžu? - Ano.
Neslyšící žena s myofasciální bolestí hlavy.
Ibuprofen vyvolal gastritidu
a to vedlo k vazovagální reakci.
Ale teď je bez bolesti po Mylantě a opichu spoušťového bodu.
Výborně. To může bolest vyřešit na několik měsíců.
Nemělo by se to vrátit, když bude mít monitor výš.
Trvalo dlouho sehnat tlumočníka do znakové řeči.
Málem jsem to vzdala a objednala zbytečné CT hlavy a břicha.
- Tak ještě že ne. - Dr. Al-Hashimiová, pro vás.
Ten opich se ti povedl.
- Jo, já vím. - Jak jde zapisování?
Rychle a snadno.
Jo, u těch procesů nekroužkuj jen diagnózu.
Proškrtni taky všechny, které jsi během toho vyloučila.
- Jo, samozřejmě. - Mockrát díky.
Princess, posuňte 13 na začátek fronty na CT.
O co jde?
Náhlá slepota, má uzávěr centrální retinální arterie.
Mluvila jsem s oftalmologem od veteránů.
Je to hlavní výzkumník pro léčbu trombolytiky.
To není standardní. A je to trochu risk.
Uděláme informovaný souhlas.
Je to šance zachránit aspoň část zraku.
Vaše pacientka i rozhodnutí.
Já tu už při komplikacích stejně nebudu.
Udělám dva stěry z pochvy
a dva z děložního hrdla.
Řekněte, kdyby to bylo nepříjemné.
Dobře.
Každý stěr se označí.
První vaginální, druhý vaginální.
Udělám nátěr na sklíčko a nechám uschnout.
A u hrdla taky?
Jo. Sklíčko netřeba.
Jak vám je, Ilano?
Držím se.
Už to bude.
Všechny vzorky jdou do obálky na vaginální kontakt.
- S tím můžu pomoct. - Ne, to musím já.
Teď to vytáhnu.
Dobře.
Hotovo, můžete si sednout.
Je to vše?
Poslední věc. Ještě čtyři stěry z úst.
To už jste dělala.
Tyhle jsou jiné. Zevnitř tváře pro vaši DNA,
ne jeho.
Takže by to mohla být bipolární porucha nebo schizofrenie?
To jsou pravděpodobné možnosti.
Jak poznají, co z toho to je?
Podle toho, jak zaberou léky,
ale taky pomocí terapie a pozorování.
Budou sledovat jeho náladu a interakce s ostatními.
Není třeba krevní test nebo sken mozku, který by to řekl jistě?
To bohužel ne.
Když jsou lidé s bipolární
poruchou správně léčeni, mohou pořád mít úspěšnou kariéru.
Máme doufat, že je bipolár?
Můžete doufat v synovo štěstí.
Při včasné léčbě má 20 % lidí se schizofrenií
úplné zotavení.
A 80 % ne?
Tohle je teď nová verze Jacksona.
Kolik bylo vaší dceři?
Dvacet. Studovala architekturu na Georgetownu.
Schizofrenie.
To mě mrzí.
Má se dobře.
Žije doma, pracuje za kasou v Giant Eagle.
Zaměstnanec měsíce.
Pořád máme těžké chvíle.
Ale je tam smích a láska.
Můžeme.
- Jaký to bylo? - Hodně divný.
Nebolí to. Jen divný.
Tak, a my teď vezmeme tuhle trubici
a povedeme ji nosem až dozadu ke kořeni jazyka.
Bude lepší teď nemluvit.
Trubice je v teplé vodě, aby byla ohebnější.
Chcete si to zkusit?
Jaké je datum a kolik je hodin?
Čtvrtého července, půl třetí.
Kdy tu trubici vytáhnete?
No, nejdřív ji tam musíme dát.
Já vím. Jen trénuju.
Zdá se, že už jste profík.
Než nebudu moct mluvit,
chtěl bych vám všem...
poděkovat.
Za všechno.
Není vůbec zač.
Jdeme na to.
Prevence pohlavních nemocí.
Jedna injekce na kapavku, pak prášky na chlamydie a trichomoniázu.
Díky.
Máme tu taky nouzovou antikoncepci.
Má tělísko.
Je přes 99 % účinné, ale ne plně.
Stejně to nabízím.
Asi nechci.
Na HIV máme PEP.
Post-expoziční profylaxi.
28 dní. Čím dřív se začne, tím je účinnější.
Emmo, myslím, že by tam venku ocenili další ruce.
Ráda jsem vás poznala, Ilano.
- Jste statečná žena. - Jo.
Je to dobrá sestra.
Ještě se učí, ale bude.
- Po tomhle je hotovo? - Ano.
Jsem ráda, že jste tu byla.
Já taky.
Musíme se teď rozhodnout.
Studie ukazují, že část zraku lze obnovit
- léky na rozpuštění sraženin. - Tak ho dejte.
Jsou tu ale možná rizika.
U oční mrtvice se bez léčby uzdraví jen 17 % pacientů.
- Jenom 17 %? - Ano.
Ale s tímto lékem se může uzdravit dalších 20 %.
Ale existují komplikace.
U dvou procent pacientů s touto léčbou se stav zhorší
a u procenta může dojít k těžkému postižení nebo úmrtí.
Zlato, tohle musí být tvoje rozhodnutí.
Ne, je to naše rozhodnutí.
Co bys beze mě dělala?
Nějak bych to zvládla.
Nejspíš bych dva roky v kuse probrečela.
Dva roky? Víc ne?
Chtěla bych ten lék.
Dobře.
Prosím o celé jméno do karty.
Jackie Liddellová.
- A vy jste? - Její nejka, Jaquie.
Máte stejné jméno?
Ne, ona je Jackie s „CK“.
Já jsem Jaquie s „Q“.
Říkejte mi „CK“.
Radši nemluv, CK, jo? Prostě chill.
Co?
Říká, že si ukousla půl jazyka.
Vy jí rozumíte?
Měly byste ji slyšet po pár margaritách.
Tohle je proti tomu nic.
- Princess, co je volný? - Můžete na jižní patnáctku.
- Tržná rána na jazyku. - Můžu si to vzít.
Robby a Al-Hashimiová jsou teď vytížení.
Zdravím.
Jsem doktor Langdon, budu dohlížet na vaši léčbu.
Ježiš, Jackie, tvůj doktor je kurevsky hot.
Trubice je na čtrnácti centimetrech.
Dobře, Howarde, tak já tedy začnu.
Když budete chtít, abych přestal, prostě zvedněte ruku, jo?
Modrá značka mi říká, že jsem v tubusu.
Zdá se, že prošel.
Při nádechu uvidíme hlasivky.
Tak jo, Howarde, nádech, prosím.
A je to. Nádhera.
Jsou citlivé, takže endoskopem stříkneme lidokain.
Dobře.
Jeden milimetr půjde dovnitř.
A necháme to chvilku působit.
Jak to zvládáte?
Jakmile bude trubice na místě, budete dýchat nosem.
Dobře, Howarde, držte.
Teď projdu dovnitř přes hlasivky,
dokud neuvidíme karinu.
- Ogilvie? - Tamhle.
- Vlevo i vpravo. - A trubice klouže dovnitř.
A endoskop jde ven.
Super.
Dobře, nafoukněte balónek.
Dýchejte nosem. Výborně.
V pořádku?
Skvělá křivka CO2.
Nepotřebuje ventilátor?
Dýchá sám, ale asi mu to neuškodí.
Začínám na pěti, titruju na deset.
Super, to šlo fakt dobře, Howarde.
A teď vás zvážíme.
Vyšetřující sestra zamkne sadu pro znásilnění sem do lednice,
kde zůstane, dokud nebude předána policii.
To je zachování řetězce důkazů.
To si snad děláte prdel?
Je nějaký problém?
Panebože.
Policie si má sady vyzvednout do 72 hodin.
Tuhle jsem dělala před 2 týdny!
Do háje.
Co se stalo?
Chodily jsme po barech a zrovna jsme se fotily.
- Moc pěkný. - Dokud prudce nezvedla hlavu.
- Au. - Dobře.
Lokální adrenalin zabral. Už to nekrvácí.
- Super. Takže můžu domů? - To asi ne.
Na kořeni jazyka to vypadá jako Grand Canyon.
- Musíme udělat pár stehů. - Já nechci stehy.
Poslouchej doktora.
Neříkej mi, co mám dělat.
- Stejně je to tvoje vina. - Ne, není.
- Ale je. - Není to moje vina.
Princess? Ukážeš Jaquie, kde může počkat,
- než její kamarádku zašijeme? - Jasně.
Dáme vám znecitlivující injekci do špičky jazyka.
Špičky?
Tam jsem se ale nekousla.
Postupně.
Dvacet miligramů TNK.
Podáno ve 14:39.
Cítíš něco?
Ještě ne.
Potrvá to hoďku nebo dvě.
Přesuneme vás na jiný pokoj kvůli monitorování.
Dr. Kingová?
Zůstaňte prosím u ní.
Proč?
Kdyby došlo ke komplikacím.
Můžete rychle reagovat na rozšířenou zornici,
záchvat nebo změnu vědomí.
Nebo můžu dělat dokumentaci. A blíží se mi slyšení.
Berte to jako příležitost mít chvíli klid a psychicky se připravit.
Jesse, Mel je s vámi.
Pardon, dr. Mohanová.
Promiňte, dr. Mohanová.
- Za chvilku, Georgi. - Vezmu to.
Děkuju.
Přišly výsledky. V normě.
Takže můžu domů?
Cítíte se líp?
Ani se mi tak špatně nedýchalo. Dneska.
Tak proč jste přišel?
Když jsem se dozvěděl o sraženině v noze,
pořád jsem myslel, že se dostane do plic a umřu.
Už jsme mluvili o tom, že Eliquis tomu zabrání.
Jo, já vím.
Nakonec jsem vás poslechl.
Vylezl jsem z domu
a přidal se k Bowling klubu ve Frick Parku.
- Výborně. - Jo.
Máte pravdu, víte?
Potřebujem komunitu.
Cože budeme dělat?
Abychom vám mohli jazyk spravit,
musíme ho vytáhnout, abychom se dostali k tržné ráně.
Budete cítit jen tah, ano?
Asi jo.
Do toho.
Jaká je velikost stehu?
Hedvábí nula, největší, co máme.
Jakmile odstřihnu tu jehlu, přebíráš trakci, Joy.
- To je docela hluboký. - A teď tu ránu umrtvíme.
Nejlepší je začít...
Na proximální straně, aby necítila distální vpich.
Počkejme 10 minut. Vrátím se to sešít.
Mám sadu po znásilnění už dva týdny,
co měla být vyzvednutá do tří dnů.
No a co? Někoho sem pošlete!
Ne. Když čekáte, že budeme vaše policisty vyšetřovat okamžitě,
zajistěte, ať ty sady někdo vyzvedne.
- Musím jít. - Dano.
Ten z devatenáctky byl na CT, než jsme to vypnuli.
Výsledky nikde.
Dobře, pošlu urgenci.
- Dano. - Dano?
Počkat.
Co je?
Objednali jsme další analgetika pro Roxy.
Dejte to do stojanu k sestrám.
Už to tam je. Dost dlouho.
- Posunu to na začátek. - Díky.
Co je ten zvuk?
Přistálo UFO. Mimozemšťani útočí.
Dano.
Ten panel pro dvojku tady pořád není.
Podívám se na to.
Ježíši. Vsadím se, že to poslali na radiologii.
Larry, Antoine.
Laboratoř a rentgen hrudníku nepište na jeden formulář.
Potřebujete dva, jeden pro laborku, jeden pro radiologii.
- Už se to nestane. - Skočím tam pro to.
Použijte i-STAT u lůžka.
Bez kreatininu ho na CT nevezmou.
Jasně.
- Rád tě vidím zpět. - Jsem nadšená.
Esemeskuješ?
Jen si to připravuju. Pošlu ji od sanitek.
Můj kámoš mechanik Duke nepřišel.
Vždyť měl přijít dneska ráno.
To byl plán. Asi měl něco jiného.
Co když nepřijde?
Řekni, co potřebuje, předám to noční.
To nebude nutný.
Princess. Kdo si počká... CT hlavy v normě.
Díky. Propustím ho.
Jak to dneska jde?
Dostávám z psaní křeč do ruky.
Co ten velkej?
No...
Smutný, těžká bouračka, spousta operací, hromada stresu.
Lidokain do citlivého místa.
Mám tu pařmenku s nakousnutým jazykem.
- Zdá se, že potřebuje pomoc. - Ve vícero směrech.
Jak jde první směna po návratu?
Den po dni.
- První rok je nejtěžší. - To mi říkaj všichni.
Já jsem střízlivá devět let.
Mám zásilku pro mého pacienta.
Kdybys něco potřeboval, volej.
Dík.
Kam jdeš?
Puchýře na trojce.
Tam jdu taky.
- A zapsal ses k pacientovi? - Vzal jsem kartu ze stojanu.
Máš se zapsat na tu tabuli.
Ty máš mít pacientovu vložku.
Nemají ji sestry?
No nic.
Dobrý den, jsem student medicíny Ogilvie...
No teda...
- To je ale vyrážka. - Jo.
To mi povídejte.
Medička Javadiová. Kdy to začalo?
Včera v noci.
Byl jste teď na túře, někde u jedovatého břečťanu.
Ne. Byl jsem jenom doma.
A co nové léky?
Krémy, mýdla?
Neberu žádné léky. U ostatních nic nového.
A kde to začalo?
Všude a najednou. Hodně to bolí.
A svědí to.
Co je to?
Zatím nevím.
Hned jsem zpátky.
Tak co myslíš?
Nemám tušení.
Souhlas.
Bulózní pemfigoid?
Autoimunitní pruritus?
Jo, nebo taky pemfigus vulgaris.
Bez léčby má úmrtnost 90 %.
Zkontrolujeme puchýře a postižení sliznic.
A Nikolského příznak.
Tady máš.
- Co? - Záznam o pokroku.
Slyšela jsem, že děláme pokrok?
To my jen takhle říkáme tomu, když zapisujeme průběh léčby.
Nějaké změny?
Zatím ne.
Čas na neurokontrolu.
Dr. Kingová, máte chvilku?
Ne, zrovna se věnuji pacientce.
Šedesát vteřin.
Zkontroluji zornice.
Zvládnem to.
Tak...
Právě jsem skončila u výpovědi.
Jo... Mám jít nahoru?
- Ne, počkej, až ti zavolají. - Dobře.
Zeptala bych se, jak to šlo,
ale nesmíme si o tom povídat.
Tohle není povídání.
Je to monolog, tak mlč a poslouchej.
Žaloba pro zanedbání péče je nesmysl.
Podle matky kluka se spalničkama jsme mu lumbální punkcí
způsobili mentální úpadek.
Ale punkce byla perfektní, bez komplikací.
Kluk už přijel s poruchou vědomí
následkem hypoxie kvůli zápalu plic.
Jakákoli změna intelektu neměla nic společného
s tvojí lumbálkou.
Konec monologu.
O případu jsme si nepovídaly.
Teď se musím vyspat.
Díky.
Asi.
Tak jo, připraven si lehnout?
- Držím vám hlavu. - Hezky pomalu.
Raz, dva, tři.
Tak. Jak je vám?
Teď zvedáme.
Ještě kousek.
Takhle to postačí.
Dvě stě patnáct.
To je v kilech.
Tak jo, týme.
Není to o tolik víc než 200 kilo.
Ne, nemůžeme riskovat, že přes svátky zničíme CT.
Zvládnou ho takhle záchranáři převézt?
Když pojedu s nima, aspoň si stihnu zdřímnout před noční.
Dvě stě patnáct kilo.
Naše CT to nezvládne,
ale převezeme vás do Presbyteriánské nemocnice.
Výlet.
Budu s vámi celou cestu.
Omlouvám se za všechny potíže.
To nic.
Od toho tu jsme.
Podkožní steh začíná hluboko.
- Chceš ten uzel schovat. - Jo, už jsem to dělala.
Joy, jak střihneme konce?
Krátce sjet k uzlu. A pak pootočit.
Výborně.
Doktore, máme tu případ.
- Musí to počkat. - Může to být urgentní.
Najděte Robbyho nebo Al-Hashimiovou.
- Ta holka je úplně na šrot. - Opilá jak zákon káže.
Nezměříme jí hladinu alkoholu?
Ne. Na postupu to nic nemění.
Může jít domů, až bude stabilní.
Já už krev poslala.
Joy, nechceš si tipnout promile?
Proč bych to dělala?
Nevím, protože to je zábava?
Kdy pro ni bude lůžko?
Nevím, jestli ho potřebuje.
Je to kojenec s horečkou.
Je jí zjevně víc než měsíc a vypadá skvěle.
Markery jsou v normě, prostě má rýmu.
I kojenci s rýmou můžou mít závažnou bakteriální infekci.
Tenhle ne. Takové děti posíláme domů.
Jenže ona nemá domov, ani rodiče.
Fajn.
Nemůžu dát dítě s virem na novorozenecké
a nemůžu plýtvat lůžkem na zdravé dítě.
Tak co navrhujete?
Sociálka ji zítra umístí do nouzové pěstounské péče.
Chcete ji tu nechat přes noc?
Zdá se, že to je dnes standardní postup.
- Ať mi zavolá váš vedoucí. - Jistě.
Nemůžu tomu uvěřit.
- Vyřiďte sociálce, že je to urgentní. - Jasně.
Dnešek se ale hezky vybarvuje.
Víte, přemýšlela jsem, že bych si tu udělala atestaci.
Já myslela, že máte místo v New Jersey.
To jo. Abych byla u mámy.
Jenže prodala dům a cestuje po světě s novým přítelem.
Tak k čemu New Jersey?
Dobrá otázka.
Jaký obor?
Zúžila jsem to na ultrazvuk, toxikologii a sportovní medicínu.
To jsou velmi rozdílné obory vedoucí k úplně jiným kariérám.
Já vím. Jsem trochu nerozhodná.
Máte zkušenosti s výzkumem?
Byla jsem součástí studie o rasových nerovnostech ve zdravotnictví,
dokud Bílý dům loni nezrušil financování.
Jo. V tom nejste sama.
A napadla vás atestace z geriatrie?
Nenapadla.
Viděla jsem, jak pracujete se seniory.
A jsou tam volná místa, možná je to nejlepší šance.
Zvažte to.
- Poslední steh. Mám to odstřihnout? - Zvládnu to.
Vypadá to dobře.
Vytáhneme trakční steh?
S radostí.
Tak jo, Jackie.
- Jackie. - Ne. Dost.
Hotovo.
Hotovo s čím?
Se zašitím jazyka.
Co mám s jazykem?
Prokousla jste ho.
Ne, nekousla.
Tomu se říká okno.
Kolik jste toho vypila.
Jen pár Bloody Mary.
Jenom pár?
Nevím, možná víc.
Jsou svátky, tak jsme pařily.
Pijete běžně pár drinků denně?
Jen o víkendech.
A přes týden?
Skoro nic,
jen víno k večeři nebo pár piv.
Můžeme doporučit léčebnu?
Jo, to můžem.
Můžeme jet.
Jak je vám?
Bolest dva z deseti.
Kdyžtak máme léky.
Vyšetření bude rychlejší než cesta.
Zkusíme zavolat vaší sestře.
- Jste nejlepší. - Tak zatím.
Můžu dát na jedničku nového pacienta?
Raději bych nechal jednu místnost volnou.
Jestli musíš, zdvojuj pacienty na severním.
Pane Digby?
- Jen Digby. - Jasně.
Hledali jsme vás. Kde jste byl?
U Louiho.
- A byl jste tam hodinu? - Byl to kamarád.
Měl jsem mu co říct.
Tak pojďme zpět do postele.
Louie dostal křídla.
Dr. Robby. Vzali jsme si spolu pacienta.
- Týmová práce. - Znepokojivá vyrážka.
Asi je třeba biopsie kvůli pemfigu vulgaris.
Je to fytofotodermatitida.
- Co? - Ptala jsem se.
Připravoval tři galony margarit na party,
mačkal čerstvé limetky na slunci.
Koukneme na to.
Znova to vidět nechci.
- Jak to tam vypadá? - Jen místo na stání.
Když bych zavolal hasiče,
- vyklidí tu čekárnu? - Kéž by. O co jde?
12 pacientů potřebuje předepsat léky.
Proč nejdou ke svým lékařům?
Po škrtech v Medicaid je léčíme my.
Nemůžu to poslat elektronicky do lékáren.
- Tak vytáhni propisku. Postaru. - Ale nemám na co.
- Nordtová, máte ty formuláře? - Jasně.
Jen potřebuju štítek pacienta.
- Další otázky? - Jo.
Co by se stalo, kdybys tu dnes nebyla?
Všichni byste se schoulili do klubíčka a brečeli jak mimina.
Měl jste na sobě žabky?
Jo, měl. Co to je?
Fytofotodermatitida.
Nebo taky spálenina z margarity.
U někoho způsobí kombinace limetek a slunce vyrážku.
Můžou za to limetky?
Už jste dřív mačkal limetky venku na slunci?
Myslím, že ne.
Po pár dnech steroidů se vám uleví.
Pak používejte opalovací krém,
jinak se puchýře nadlouho změní v tmavé jizvy.
Přinesu vám instrukce k domácí péči.
- Robby? - Jo.
Moje hospicová pacientka Roxy má pořád bolesti.
- Kolik morfinu? - 10 miligramů za hodinu.
Dobře. Můžeš dát bolus a zvýšit na 12.
- Dám vědět Princess. - 12 za hodinu je hodně.
V kombinaci s MS Continem by mohla přestat dýchat.
Slyšely jste někdy o doktríně dvojího účinku?
- Asi ne. - Ne.
Je to etický princip v paliativní péči.
Léčíme bolest.
A pokud je vedlejším účinkem něco negativního,
přijmem to.
A tím vedlejším účinkem může být smrt?
V některých případech to je nejlepší výsledek.
Ve faxu došel papír?
Papíru je tam dost. Nevím, v čem je problém.
Jak ten chaos zvládneme?
To by mě zajímalo.
Nemůže odejít.
Nedá se tu dělat.
Překlad: Veronika Hoskinsová Jakub