PENKIOS DIENOS IKI NENSĖS MIRTIES
- Myliu tave. - Ir aš.
MAČIAU, KOKIA ESI IŠ TIKRŲJŲ. GALIU PASIDALINTI.
Šūdas!
Mums reikia pasimatyti.
PAGAL ARAMINTOS HOL ROMANĄ
NAUJAUSIOS ŽINIOS REGISTRATORIUS UŽFIKSAVO ĮTARIAMĄJĮ
Ponia Simpson.
Teisinės pagalbos specialistė, kurią minėjau. Ji labai kvalifikuota.
Jei neturite kur apsistoti nakčiai,
galime jums padėti.
Hovardai, paklausyk manęs.
- Tu padarei didžiulę klaidą. - Daugiau nė žodžio.
- Tai ne mano darbas. - Mano klientas
- atėjo pasiimti vaikų. - Ką?
Viskas tvarkoje. Jie yra čia.
Turbūt Eleanora paskambino farams.
Aš nieko nesakiau.
Padarysiu taip, kad mergaičių nebepamatysi.
Ne, tu šito nepadarysi. Joms manęs reikia. Joms reikia mamos.
Sveikos, mergaitės.
- Kur važiuosim? - Namo.
Labas, širdele. Viskas gerai.
- Man labai gaila, kad taip nutiko. - O mamytė?
Jai reikia atsakyt į kelis klausimus. Eime, širdele.
Hovardai, prašau. Maldauju tavęs. Prašau.
- Prašau, nedaryk to. - Tai ne aš padariau, o tu.
Ne aš. Tu.
- Mamyte! - Viskas gerai, širdele.
Nagi, Ganz. Atsiliepk.
Ponia Bušė.
Ką visa tai reiškia, po galais?
Kuo baigėsi Hovardui?
Neturėjom priežasties jo sulaikyti. Teko jį paleisti.
Šūdas.
- Šūdas. - Tai ne jis. Pamirškite tai.
ELEANORA
Per pastarąsias dvylika valandų
mums pavyko gauti svarbios informacijos iš vietos teisėsaugos institucijų,
kurios dirba su mumis, kad padėtų rasti poną Rydą.
Paieška išplėsta visoje valstijoje, kontroliuojamos sienos.
Jūs jį pametėt.
Mūsų žmonės budi prie jo namų Beikersfilde.
Taip pat ir paskutinėje žinomoje jo darbo vietoje.
Gavome daugybę pranešimų į karštąją liniją,
bet kol kas nieko apčiuopiamo.
Kodėl iki šiol šito nedarėte?
- P. Rydas nebuvo įtariamųjų sąraše. - Nekalbėkit niekų.
Buvot užimti kaltindami mane žmonos žmogžudyste,
užuot dirbę savo darbą, bliamba.
Ar jums priminti, kad šis susitikimas yra paslauga jums?
Paslauga, kuri mums brangiai kainuos,
turint galvoje galimas problemas, jei p. Simpsonas nuspręs pasiskųsti
dėl prašymo, kurį pateikiau jūsų šeimos reikalavimu.
Tad, jei baigėte,
- norėčiau tęsti. - Atsiprašau.
- Marija Simpson. Man pasakė, kad čia… - Taip. Prašau sėstis.
Detektyve.
Vienintelė priežastis, kodėl judvi čia,
yra ta, kad ilgiausiai pažinojot ponią Henesi.
Galite suteikti mums informacijos apie pono Rydo
ir ponios Henesi tarpusavio santykius, kuri padėtų mums jį rasti?
Kiek žinome, ji jau seniausiai buvo nutraukus visus ryšius su savo šeima.
Prieš kelis dešimtmečius. Ji nenorėjo turėti su jais nieko bendro.
Na, esame įsitikinę, kad p. Rydas ir p. Henesi vis tik palaikė ryšius.
Pavyko nustatyt, kad šis numeris priklauso p. Rydui, bet telefonas yra išjungtas.
P. Henesi skambino jam, likus penkioms dienoms iki nužudymo,
ir tą naktį, kai buvo nužudyta.
Deja, mes nežinome, apie ką jie kalbėjosi, bet…
Tai dabar kaltinat Nensę, kad ji buvo nužudyta,
užuot ieškoję vyro, kuris ją nužudė, bliamba?
Apgailestauju, kad nelabai kuo galėjome padėti.
Robertai. Prašau, palauk.
Ko?
Suprantu, kaip tai atrodo. Bet dėl Hovardo buvau teisi.
Nežinau, kuo čia dėtas Skotas,
bet gal jie kartu dirbo. Turbūt jie…
Skotas ją nužudė, aišku? Skotas.
Ne Hovardas.
Darykit abidvi, ką norit, bet palikite mane ramybėje, po galais.
- Jie išvežė jį vaikų akivaizdoje. - Na…
- Žinojai? - Aš nežinojau,
- kad jie sureaguos taip greitai. - Bet sureagavo.
Apgailestauju, kad taip nutiko.
- Mes susitarėm, o tu nėrei į krūmus. - Su juo mano vaikai, Ele.
Be jų aš daugiau nieko neturiu.
Be jų esu niekas, nieko vertas mėsos gabalas.
Ir ką tu nori tuo pasakyti? Kad leisim jam išsisukti?
Matei vaizdo įrašą?
O jei mes klystam?
- Kas, jei Nensę nužudė Skotas? - Tu pati tuo netiki.
- Aš nežinau! - Marija,
aderalis tau visai sušiko smegenis?
Hovardas vos neprisipažino.
Negi manai, kad Markusui ir mergaitėms saugu su juo?
Susikurk savo šeimą ir liaukis kišusi nagus prie svetimų.
Kada vyks teismo posėdis?
Teismo posėdis, taip.
Dėl skubios vaikų globos nustatymo.
Jūsų vyras kreipėsi dėl pagreitinto proceso.
Teisėjas Deivisas paskyrė posėdį antradienį.
Liko tik šešios dienos. Sakėte, kad turime kelias savaites.
- Kaip jam tai pavyko? - Jis teigia,
kad egzistuoja „tikėtina neišvengiama fizinė žala“.
Mama kelia pavojų? Nesąmonė.
Taip pat jis remiasi neatidėliotinomis aplinkybėmis.
Jis gavo darbo pasiūlymą Ohajuje ir ketina ten išsivežti mergaites.
- Jis negali to padaryti. - Tai nuspręs teisėjas Deivisas.
Ne, tai neteisinga.
Markusai, sėskis.
Jis ją apgaudinėja.
Jau daug metų.
Galvoji, kad aš nieko nežinau, bet taip nėra.
Branguti…
Mano tėtis apsimeta geru žmogumi.
Jis visus apkvailino.
Niekas nežino, koks jis iš tikrųjų.
Negi mes nieko negalim padaryti?
Turite kokių nors įrodymų apie jo smurtinį elgesį?
Ne. Jis…
Jis yra labiau klastingas.
Ir tikiu, kad jis gali padaryti bet ką.
Ar kada nors kreipėtės dėl jo į policiją?
- Ne. - Gaila.
Neturint jokių svarių įrodymų,
geriausia būtų susitelkti ne į Hovardo silpnybes,
o į jūsų stipriąsias puses.
Mums prireiks patikimo liudytojo.
Aš galiu.
Juo turi būti ne šeimos narys.
Pageidautina kas nors, kas jau seniai jus pažįsta.
Turite tokį žmogų, kuris galėtų už jus laiduoti?
Labas rytas.
- Labas, Bernardai. - Panele Ele.
- Šimtas metų. - Malonu tave matyti.
- Sveika sugrįžusi namo. - Ačiū.
Jei jie nesutinka, tuomet kreipsimės į arbitražinį teismą.
Sutinku.
Tuomet priverskit juos pasirašyti.
Ačiū.
Labas.
Ar tai…
„shag“ kirpimas, ar „bob“?
Pagal plaukų ilgį sunku pasakyti.
Tiesą sakant, „bixie“.
Tau tinka.
Tiesiog norėjau išbandyt ką nors nauja.
Buvau gerokai nustebus, kai tavo brolis pasakė, kad atskrendi.
Galvojau, kad jis juokauja.
Paprastai, kai tu bėgi…
tai bėgi ne pas mane.
Taip.
Daugiau neturiu pas ką.
Nebeturiu vietų, kur galėčiau pabėgti.
Pone Henesi. Atėjo viešnia.
Ne dabar, Adele.
Šūdas.
Sveika.
Tu išsikraustai?
Atsinaujinu.
Nusprendžiau įkurti keramikos studiją.
Ar kokią kitą vietą meditacijai.
Taip, labai panašu.
Kuo galiu tau padėti?
Netrukus vyks teismo posėdis dėl vaikų globos,
ir man reikia liudytojų.
Žmonių, kurie mane seniai pažįsta, kurie paliudytų, kad esu gera mama.
Varge mano.
Tu tikrai atsidūrei beviltiškoje padėtyje, kad kreipiesi į mane.
Ką? Ne, Robertai.
Tu matei, kokia esu mama, ar bent girdėjai apie tai iš Nensės, ar…
Na, o kodėl ne Eleanora?
Mes nebendraujame.
Taip ir patikėsiu.
Patikėk. Tarp mūsų viskas baigta.
Žinai, kai ji čia atėjo su ta beprotiška istorija apie tavo vyrą…
Na, ji buvo išsigandusi.
Dėl tavęs.
Tikrai?
Aš tau niekada nepatikau.
Nuo pat pradžių.
Kodėl?
Nagi. Nori, kad padėčiau?
Robertai, nėra taip, kad…
Rėžk tiesiai šviesiai. Pamiršk mandagumą.
Man jau bloga nuo mandagumo.
Nagi, Marija. Būk atvira.
Niekada to nesupratau.
Kodėl jos abi tirpo dėl tavęs.
Na, taip, esi aukštas…
gražus ir panašiai, bet…
Bet kas?
Tu esi šaka.
Ne medis.
Turi tik tai, kas tau buvo duota.
Tu esi kitų žmonių lūkesčių kolekcija.
Tu…
Tikrojo tavęs…
Galima sakyt, kad apskritai nėra.
Robertai, po keturių dienų…
aš turėsiu stoti prieš teisėją…
kuris nuspręs,
ar aš dar kada nors pamatysiu savo vaikus.
Pone Henesi.
Atvažiavo iš policijos, pone.
Šįryt 9.13 val. Skotas Rydas buvo suimtas.
- Pala… Tai radot jį? - Radom.
Dieve.
Ačiū. Na, tai…
- Tikrai, ačiū. Aš… - Tai dar ne viskas.
Suėmimo metu pas poną Rydą buvo rastas ponios Henesi telefonas.
Kurio mes neradome nusikaltimo vietoje.
Ekspertizė tai patvirtino.
Vadinasi, tai…
Taigi. Viskas baigta.
Mūsų laukia dar ilgas kelias, bet esame tuo tikri.
Jis prisipažino?
Kaip sakiau, esame tuo tikri.
Tai kas toliau?
Jis yra kaltinamas, todėl stos prieš teismą.
Ar man reikia…
- Alio? - Ponia Simpson?
- Kas jūs? - Oliveris Nokas.
Atstovauju Skotui Rydui.
Kaip sužinojot mano numerį?
Mano klientas bando įrodyt savo nekaltumą,
bet niekas jo neklauso.
Jis nori su jumis pasikalbėti.
AŠ ATSTOVAUJU SKOTUI RYDUI. TAI SKUBU, PERSKAMBINKIT!
Sėskis.
Kriaušinė bligija ir jūrinė žuvis, bananų troškinys su žolelėmis.
- Viskas, ką tu mėgsti. - Pati gaminai?
Sėskis.
Klausyk, jei nenori, mes galim ne…
Ne. Ačiū.
Ne. Tiesiog… Man paskambino.
Areštavo Nensės patėvį,
ir jis nori su manim pasikalbėti.
O tu šito nenori?
Na, gali būt, kad tas vyras nužudė mano geriausią draugę.
Manau, kad privalau pažiūrėt jam į akis ir paklausti, kodėl, bet…
Bet kas?
Aš negaliu.
Negaliu grįžti atgal.
Kaskart, kai bandau pasielgt teisingai, viskas baigiasi bloguoju.
Eleanora, nori pasakyt, kad miegodama su savo geriausios draugės vyru
elgeisi teisingai?
Negi visad turi būti tokia žiauri?
Na, o ko tu iš manęs nori? Apkaišiot rožėmis tiesą?
Taip.
Nors kartelį
galėtum apsimesti, kad esi mano pusėje.
Nes būtent dėl to…
dėl to aš išvažiavau.
Tai, kas nutiko tarp judviejų su Robertu,
neatspindi tikrosios tavęs.
Tai buvo klaida.
Klaida, už kurią sumokėjai.
Žiūriu į tave ir matau,
kad sumokėjai.
Mama…
Maniau, kad tai tikra.
Tikrai.
Atidaviau jam visą save.
Daugiau šito niekada nebus.
Daugiau nė su vienu žmogum nenoriu šito pajusti.
Nedaryk to.
Neužsiverk.
Kai tavo tėvas mirė, aš užsivėriau.
Būk geresnė už mane.
Robertas – ne tas žmogus.
Taškas.
Bet tavo draugai…
Eleanora,
turi draugų, kuriuos myli, su kuriais gali dalintis viskuo.
Aš tavęs šito nemokiau,
bet tu pati viską supratai.
Ir jei tu
iš tiesų tuos žmones myli,
privalai jiems tai parodyti.
O tai reiškia, kad privalai grįžti.
Grįžti ir viską išsiaiškinti.
Jei šito nepadarysi, patikėk manim,
imsi savęs nekęsti.
Tapsi kietaširde moterimi, kuriai sunku išsėdėti prie stalo
su žmogumi, kurį myli labiausiai.
Ko tu iš manęs nori?
Na, taip, mažule.
Gerai. Na, tada skambink jam.
- Sveiki. - Prašau.
Jį tuojau atves.
Aš jos nenužudžiau.
Sakiau tai farams.
Jie netiki manim.
Jie laikosi nuomonės, kad aš ją persekiojau.
Bet ji man pati paskambino, likus porai dienų iki mirties.
Nagi, lėlytė Nensė visu gražumu.
Kvėpiniesi tuo pačiu odekolonu.
Alaus.
Įspūdingas žiedas.
Ir ką?
Surengsim spoksojimo varžybas?
Aš buvau vaikas.
Tai, ką tu man padarei…
Aš buvau tik vaikas.
Laiko švaistymas.
Ne, sėskis, bliamba, ir paklausyk manęs.
Ramiau, gerai?
Taip, ji man viską papasakojo.
Ji dulkinosi su tavo vyru.
Visiems melavo.
Sakė, kad jis – tikras iškrypėlis.
Atsakymas „ne“ jam nepriimtinas.
Jis net atsiuntė jai jos nuogos nuotraukas.
Jas pamatė jos vyras.
Regis, ji neturėjo su kuo pasikalbėti.
Tad mudu pasikalbėjom.
Po kelių dienų ji man vėl paskambino lyg iš…
kažkokio gimtadienio…
Ne. Ne, atsiprašau.
Tai visiškas absurdas.
Ji nė už ką nebūtų tau skambinusi. Ji nekentė tavęs.
Tu sugadinai jai gyvenimą.
Ji prašė, kad apginčiau ją.
Kaip?
Kaip tu ruošeisi ją apginti?
Ji norėjo, kad išgąsdinčiau jį.
Šiek tiek aptalžyčiau.
Priversčiau jį palikti ją ramybėje.
Tą ir ruošiausi padaryti.
Jaučiausi jai skolingas.
NAKTIS, KAI BUVO NUŽUDYTA NENSĖ
- Grįžk. - Liau…
- Tai turi liautis. - Alio?
Turiu jai pasakyti.
- Tu nerimtai. - Kur tu?
Gal ji daugiau niekad su manim nebekalbės,
- bet ji turi žinoti tiesą. - Girdi mane?
Šūdas.
Jis buvo palinkęs…
virš jos.
Kažką darė su jos ranka. Nemačiau, ką.
Ir tu ją ten palikai?
O ką aš galėjau padaryt?
Iškviesti pagalbą.
Pranešti policijai.
Tu man aiškinsi, ką aš turėjau padaryti?
Tavo vyras nužudė geriausią tavo draugę.
Ką tu darysi, bliamba?
Nes aš bandžiau jiems tai pasakyti, bet niekas manimi netiki.
Kur eini?
Į policiją.
Aš su tavim.
ROTUŠĖ
Jos sako, kad turi svarbios informacijos dėl Henesi bylos.
- Pamaniau, kad tai svarbu. - Man reikia į spaudos konferenciją.
- Sakykit, tik greitai. - Kalbėjome su Skotu.
- Žinau. - Detektyve, jis sako tiesą.
Jūsų įrodymas?
Jis. Jis matė tai savo akimis.
Jis matė, kaip Hovardas tai padarė.
Jis žino, kaip buvo įvykdytas nusikaltimas, nes…
- Taip, nes pats jį įvykdė. - Ne.
Kodėl atrodo, jog jūs norit, kad nusikaltimą būtų įvykdęs jis?
Pabandysiu jums paaiškinti.
Čia surinkti visi svarūs ir konkretūs įrodymai.
- Taip, bet jūs… - Skambučių išklotinės,
pirštų atspaudai ant aukos telefono.
Yra net visa virtinė p. Rydo grasinančių žinučių instagrame.
- Pasikalbėkit su juo. Tiesiog… - Tai – rimtas motyvas.
Byla baigta ir bus perduota prokuratūrai.
O dabar manęs laukia žurnalistai, kurie tikisi išgirsti gerų žinių apie tai,
kad šio siaubingo nusikaltimo auka pagaliau sulauks teisingumo.
Tad, jei neturite daugiau ko pridurti, pokalbis baigtas.
- Jo… - O Hovardo telefonas ir kompiuteris?
Viskas, ką iki šiol jums sakėme, yra netiesioginiai įrodymai.
Bet jei turėtume tai, kas siejo Hovardą su Nense?
Kažkas atsiuntė į Nensės telefoną jos nuogos nuotraukas.
Hovardas turi turėt šias nuotraukas.
Negi negalit gauti orderio patikrinti jo kompiuterį?
Pokalbis baigtas.
Ką? Detektyve, jūs rimtai, bliamba?
- Gerai. Marija! - Dirbkit savo darbą!
- Liaukis. Žinau. - Tai jos darbas.
- Bet jai nė velnio nerūpi. - Liaukis. Ne čia.
Eime.
Prašau.
Rytoj man reikia į teismą.
O aš nieko neturiu.
Hovardas atims iš manęs mergaites. Jis atims iš manęs vaikus, bliamba, Ele.
- Tu apsinešusi? - Ką? Ne!
Sakei, kad nebevartoji tų vaistų.
Vėl grįžau prie jų tik po Nensės mirties, aišku?
- Vadinasi, tu melavai. - Pamaniau, kad nesuprasi manęs.
Tu buvai labai užsiėmusi.
Tau pavyko su viskuo dorotis daug geriau už mane. Tiesiog…
Jaučiausi lyg būčiau po vandeniu.
Man stigo jėgų, negalėjau deramai pasirūpinti vaikais.
Tiesiog… Man reikėjo ko nors, kas suteiktų energijos.
Sėdėjai ant šios sofos ir pasakojai man apie Hovardą,
apie apgavystes, apie viską, ką jis padarė.
Ir vis viena nebuvai atvira iki galo.
Marija, kaip mes galim žiūrėti viena kitai į akis ir meluoti?
Nežinau! Tu man pasakyk.
Nežinau. Tai dariau ne tik aš. Ir tu, ir aš, ir Nensė.
Nensė melavo.
Ji bendravo su Skotu, o mes nieko nežinojom!
Žinau.
Marija, tą vakarą, kai išėjom iš restorano po tavo gimtadienio,
aš stovėjau ir laukiau, kol atvarys mano mašiną.
Prie manęs priėjo Nensė.
Ji paprašė, kad važiuočiau su ja, o aš atsisakiau.
Ji stengėsi būti atvira su manim, o aš jai neleidau.
Dabar jos nebėra, o aš šitaip bijojau tai pripažinti.
Bet aš nebenoriu laikyti to savyje.
Aš ne šiaip vogiau Nensės daiktus.
Kartais mudu su Hovardu…
Kartais, kai mylėdavomės,
mes apsimesdavome jais.
Aš apsimesdavau ja.
Draugai taip nesielgia. Tiesa?
Kartais man atrodo, kad aš pati dėl to kalta.
Kad Hovardas jos užsimanė.
Atleisk, bet aš maniau, kad jei tu tai sužinosi,
nustosi mane mylėjusi.
Manau, mes visos bijojom to paties dalyko.
Kasdien lygiai trečią valandą nulupu ir supjaustau Artei obuolį.
O Džunei padedu nepjaustytą.
Kiekvieną dieną.
Tai vienas iš milijono darbų, kurį darau,
kad jų gyvenimas būtų nuspėjamas, kad jos jaustųsi saugios.
Hovardas šito nežino.
Niekas to nežino, nes tai nematomas darbas.
Nukentės mano vaikai.
Ką mums daryti?
Pradėti nuo tiesos.
Noriu pasikalbėt su Kora.
Esi jos tėvas ir turėtum žinoti,
kad aš jai viską papasakosiu.
Apie mudu, apie Nensę ir Skotą.
Manau, kad jei Nensė būtų turėjusi daugiau laiko,
ji pati būtų papasakojusi Korai apie savo praeitį.
Ne. Jokiu būdu.
Robertai, gal tu ir gali gyvent su tomis visomis paslaptimis,
nes esi Henesis, bet aš – ne.
Aš negaliu, aš nenoriu taip gyventi.
Tos paslaptys nužudė Nensę.
Nenoriu, kad ir Korai taip nutiktų.
Aš ją įskaudinau ir privalau pasakyt jai tiesą.
Tiesą? Ji ir taip galvoja, kad esu šiknius.
Tu tik dar labiau pabloginsi situaciją.
Tu čia niekuo dėtas.
- Nejaugi? - Ne.
Todėl, kad nedaviau tau to, ko norėjai?
Ko visada norėjai?
Ne.
Kažkada tikrai kai ko iš tavęs norėjau.
Bet daugiau nebenoriu.
Pasikalbėsiu su Kora.
Sėkmės tau.
- Eleanora. - Taip?
Atleisk man.
Aš irgi noriu ten būti.
Žinau.
Dabar geriausia, ką gali padaryti, tai pasirūpinti sesutėmis, gerai?
Manai, jis laimės?
Mudvi su teta Ele turime planą.
Myliu tave, branguti.
Apkabink nuo manęs mergaites.
Gerai.
- Myliu tave. - Viso.
Nepažįstu kito tokio žmogaus, kaip Marija.
Tokių žmonių – reta.
Ji yra atjautos įsikūnijimas.
Jos kilnioje širdyje visiems užtenka vietos.
Bet visų pirma – jos vaikams.
Markusas, Džuniperė ir Artemidė yra svarbiausi žmonės Marijos gyvenime.
Ačiū, ponia Bušė.
Ponia Bušė,
pamenat nelaimingą atsitikimą su atsakove
ir jos aštuonerių metų dukra 2025 m. spalį?
Reikėtų pasitikrinti kalendorių.
Gerai, aš jums priminsiu.
Žinojote, kad 2025 m. spalio 19 d. ponia Simpson,
apsvaigusi nuo neteisėtai įsigyto amfetamino,
išvažiavo iš degalinės,
palikusi degalinės parduotuvėje savo dukrą Džuniperę?
Taip.
Taip. Kas?
Taip, žinau apie tą įvykį.
Ji yra žmogus. Ji padarė klaidą.
O birželio ketvirtos dienos rytą
buvote kartu su ja, kai jos jaunėlė dukra buvo atvežta
- į ligoninės priimamąjį, perdozavusi… - Jau sakiau, kad tai ne mano darbas.
- Tai padarė Hovardas. - …ponios Simpson
aderalio, kuris jai nebuvo išrašytas?
Taip, aš buvau ligoninėje.
Ačiū.
Daugiau klausimų neturiu, gerbiamasis teisėjau.
Galite grįžti į vietą.
Turite dar liudininkų, ponia Tisdal?
Taip, gerbiamasis teisėjau.
Ji ką tik atvyko.
Buvau ištekėjusi už Hovardo aštuonerius metus.
Judu susilaukėt vaikų?
Ne, didžiuliam Hovardo nusivylimui.
Buvau pastojusi, bet man įvyko persileidimas.
Žvelgdama atgal galiu pasakyt, kad tai buvo didžiausia mano palaima.
Kodėl? Jei galiu paklaust.
Nes žmonijai būtų geriau, jei kai kurie žmonės
nepaliktų palikuonių.
Regis, jūs nelabai mylėjote savo vyrą.
Iš pradžių aš jį labai mylėjau.
Hovardas yra atstumiantis ir žavus vienu metu.
Jis pakėlė ranką prieš mane tik po aštuonerių bendro gyvenimo metų.
Tai buvo vienintelis kartas, bet…
nepamirštamas.
Pastaruosius du dešimtmečius gyvenau bijodama,
kad jis mane suras ir užbaigs tai, ką pradėjo.
Bet pažvelgusi į jį dabar,
matau tik piktą vaiką,
mirtinai bijantį savo vidutinybės.
Prašau visų atsistoti.
Prašau sėstis.
Taigi.
Skubus prašymas suteikti leidimą
išvežti vaikus už valstijos ribų yra atmestas.
Kaip suprasti? Mano darbas Ohajuje.
Teks susirasti kitą darbą.
Atsižvelgdamas į kaltinimus dėl keliamos grėsmės,
pateiktus atsakovei,
laikausi nuomonės, kad nepilnamečiams vaikams
Artemidei ir Džuniperei Simpson gali kilti neišvengiama grėsmė,
todėl šiuo metu joms nesaugu gyventi su bet kuriuo iš tėvų.
- Ką? - Bylą perduodu
Vaikų ir šeimų reikalų departamentui
- dėl… - Ne.
…laikinosios vaikų globos.
Gavę jų sprendimą,
surengsime naują posėdį ir priimsime ilgalaikę nutartį.
Posėdis baigtas.
Ką nors pabandysim.
Viskas bus gerai.
Kas dabar bus?
- Tai neturėjo taip baigtis. - Žinau.
Tai neturėjo taip baigtis.
Mes kovosime toliau.
- Kas su tavim negerai? - Ne.
- Kas su tavim negerai, bliamba? - Liaukis.
Pasiimsiu tave iš viešbučio, tu pagyvensi pas mane.
Ele?
Mere?
Marija?
Labas, jūs paskambinot Marijai ir Džunei.
Ir man!
Nagi.
Teta Ele?
Labas, mama tau neskambino?
Mama? Ne.
Tavo tėvas namie?
Ne, aš jo nemačiau.
Aš buvau su Džune ir Arte,
bet atvyko žmonės iš socialinės tarnybos ir jas išsivežė.
Nežinau, ką man daryti.
Gerai, atsiųsiu tau detektyvės Betani Ganz numerį.
Paskambink jai.
Noriu, kad kai ką jai nuo manęs perduotum, gerai?
Taip. Gerai.
Nužudysi mane?
Ne, tu pati nusižudysi.
Viskas aišku kaip dieną.
Nuo kvaišalų priklausoma motina netenka savo vaikų.
Jos gyvenimas nuosekliai ritasi žemyn.
Ji nebeturi dėl ko gyventi. Todėl persipjauna venas ir nukraujuoja
toje pačioje vietoje, kurioje buvo nužudyta jos geriausia draugė.
Mes su Eleanora kalbėjome su Skotu.
Jis tave matė.
Matė, kaip tu tai padarei. Kaip nužudei Nensę.
Ji pakvietė jį čia susitikti.
Ir paprašė, kad jis aplamdytų tau šonus, kad paliktum ją ramybėje.
Tu meluoji.
Aš? Aš meluoju?
Sakei, kad pažinojai Nensę geriau už mane.
Nemanai, kad ji galėjo taip pasielgti?
Tada kodėl aš laisvas, o jis – kalėjime?
Todėl, kad…
Todėl, kad detektyvei Ganz pritrūko svarių įrodymų prieš tave.
Mudvi su Ele turime juos pateikti.
Mes turėjom su ja susitikti šįvakar mano viešbučio kambaryje.
O manęs ten nebus.
Detektyvė Ganz nė už ką nepatikės, kad aš nusižudžiau.
Ji supras, kad tai – tavo darbas.
Paklausyk manęs, Hovardai.
Paklausyk.
Prašau tavęs tik vieno, girdi?
Leisk man paskambinti Elei.
Paklausyk manęs. Pasakysiu jai, kad viską atšaukiu.
Kad negaliu to padaryti.
O tu galėsi pabėgti.
Eiti savo keliais.
Tik be mergaičių.
Tau nereikia mergaičių.
Eik savo keliais.
Ir pagaliau būsi laisvas.
Leisk man jai paskambinti.
Gerai?
Viskas gerai.
Šūdas! Po galais!
MARIJA
Po galais! Šūdas, Hovardai!
Atvežei mane į akląją zoną.
Čia nėra ryšio.
Gana.
Laikysimės plano. Stokis. Nagi. Judinkis.
Akloji zona. Auka buvo nužudyta čia.
Dieve. Akloji zona.
Šūdas!
Žygiuok.
- Kada nustojai mane mylėti? - Liaukis.
Ne!
Aš tau paaukojau savo gyvenimą,
tad jei man lemta šįvakar mirti, noriu žinoti.
Gerai, nori žinoti?
Būdama mano asistente turėjai neribotą potencialą.
Buvai tokia protinga, jog maniau, kad nustebinsi pasaulį.
Bet nieko panašaus neįvyko.
Tu tapai vargo bite, zirzekle ir nuoboda.
Kodėl tu tai padarei?
Atsakyk, Hovardai. Kodėl nužudei Nensę?
Norėjau jai parodyti, bet ji manęs neklausė.
Ką mes čia darome?
Pažvelk.
Į ką?
Į tai!
- Į tiltą? - Į kolonadą.
Nakčia nerasi gražesnio vaizdo.
Man šalta.
Ji šitaip arti tavęs.
Bet tu turbūt niekada nesi pažvelgusi į ją tokiu kampu.
Dabar nesu nusiteikusi tavo metaforoms.
Jau galime grįžti?
Palauk, noriu tau kai ką pasakyti.
Aš įsimylėjau tave.
- Hovardai, prašau… - Pala. Leisk man pabaigti.
Galime būti kartu. Turiu planą.
Esu atsidėjęs pinigų.
Aš to nenoriu.
Niekada nebuvai laimingesnė ir gyvybingesnė, kaip tą vakarą teatre.
- Ką? - Jaučiau
- tą aistrą, kurią tavyje įžiebiau. - Tu kliedi!
ATSAKYTI
Grįžk.
Ne.
Tai turi liautis.
Turiu jai viską pasakyti.
Tu nerimtai.
Gal ji daugiau niekad su manim nebekalbės, bet ji turi žinoti tiesą.
Liaukis. Tau nusispjaut į Mariją.
Ji būtų buvusi gyva, jei ne tu.
Ką darai, po galais?
Ne ji buvo pažeidžiama.
O tu.
Prakeikta kalė!
Pakliuvai.
Tu viską sugadinai.
Mes galėjom…
Dieve.
Mere. Marija!
Dieve. Prašau, pabusk. Maldauju, pabusk.
Dieve.
Ne!
Viskas gerai.
Mums viskas gerai.
Tau viskas gerai. Dieve.
- Dieve. Mes… - Mums viskas gerai.
Viskas gerai.
Ačiū.
- Atsiprašau, jūs šeimos narė? - Taip, važiuosiu su ja. Marija.
Ele.
Viskas gerai?
O tau?
Nežinau.
Mes turėjome drauge pasenti.
Toks buvo mūsų susitarimas. Pažadas, kurį davėme jaunystėje.
NENSĖ LOREN HENESI MYLINTI ŽMONA, MAMA IR DRAUGĖ
Kai buvome per jaunos, kad suprastume siaubingą draugystės ironiją.
Kad kuo stipriau myli žmogų, tuo daugiau skausmo atneša jo mirtis.
Patyrus tiek daug širdgėlos,
kyla noras nuo visko atsiriboti.
Bet tai yra klaida.
Dėl meilės verta rizikuoti.
Tas gilus laimės ir pilnatvės jausmas viską atperka.
DŽUNIPERĖS GIMTADIENIO VAKARĖLIS 14.00 VAL.
BRANGIAUSIAI DŽUNEI NUO TETOS ELEANOROS
Norėčiau pasakyt, kad visas patirtas skausmas buvo dovana.
Jis parodė mūsų stiprybę.
Mūsų gebėjimą gyti.
Bet po visko, ką mums teko patirti, mes niekada neprarasime tarpusavio ryšio.
Mūsų draugystė yra pernelyg stipri.
Ji turėtų nugalėti viską.
Bent jau kol kas.
Išvertė Laima Banionienė