- …sextio. - Vad är fel?
- Pulsen stiger. 145. 160. - Vad händer med henne?
- Är du okej? - Mamma.
- Jag är här. Mamma är här. - Du måste backa.
- Okej. - Ventrikelflimmer!
- Vad händer? - Få ut henne härifrån.
Herregud.
- Hjälp oss genom att gå. - Hon är här på grund av dig.
- Nej, snälla. - Det är okej.
Hon kommer klara sig. Hon kommer klara sig.
- Nej! Hon… - Hon klarar sig.
- Klar. - Snälla.
Ladda till 50. Klar!
- Hjärtstillestånd. - Kollar puls.
- Fortsatt ventrikelflimmer. - Ladda till 100. Klar!
Vi har puls. Blodtrycket stiger.
Gud.
Hej.
Dr Chen säger att det värsta är över.
Nu måste hon bara vila.
Bäst att du går hem. Kom tillbaka senare.
Ligger ditt barn på sjukhus?
Säg då inte vad som är bäst.
Mary hade alltid tyckt att det var underligt hur det hände.
Hon mindes inte att hon glömt nåt p-piller.
Men där var de. De obestridliga linjerna.
När det hände var hon alldeles för ung.
Hennes karriär, en ganska lovande sådan, hade bara precis börjat.
Vad skulle det nu bli av henne?
Redan från en ung ålder var Mary en begåvad sagoberättare.
En mästare på det.
Brukade sin talang för att distrahera sina småsyskon
från kaoset och ovissheten som var deras hem.
Sagor, framförallt provokativa och hemlighetsfulla sådana
var hennes flykt.
Och ödet nyck var
att Marys besatthet av ord ledde henne till Howard.
Nån som äntligen förstod henne.
Varenda del av henne. Inte bara den ljuva fasaden
hon visade upp för världen, utan även den del hon dolde.
Mary var en sagoberättare av naturen.
Och den bästa saga hon nånsin berättat var att livet med Howard,
livet som maka och mor, var hennes "lyckliga i alla sina dagar".
BASERAT PÅ BOKEN AV ARAMINTA HALL
Mary?
Vad är klockan?
Strax efter kl 14.
Hon har inte vaknat än.
Sköterskorna kommer och tittar till henne hela tiden.
De gav mig en lång lista på kardiologer att kolla upp.
Ifall det uppstått varaktiga skador på hennes hjärta.
Åh, Mary. Jag beklagar.
Var är barnen? Är de fortfarande här?
Nej, jag körde hem Junie och Marcus igår kväll.
Och Howard?
Jag har inte sett honom på hela dagen.
Marcus ville att jag skulle se till att du fick den här.
- Tack. - Ja.
Kan vi prata om tabletterna?
Mary Simpson?
- Ja? - Du måste följa med oss.
Okej. Vad…
- Vad ska jag göra? Ringa en advokat? - Bara stanna hos henne.
Jag älskar dig.
Tack.
- Ring mig. - Okej.
Jag sa saker som var osanna,
vilket distraherade alla från det som faktiskt är viktigt.
Att hitta min mammas mördare.
Vår familj vill bara att mardrömmen ska vara över.
Under morgonens presskonferens utfäste familjen Hennessey
en belöning på 50 000 dollar för information
som kan leda till ett gripande för Nancy Hennesseys mord.
Familjen insisterar på att offrets make är oskyldig.
Mrs Simpson? Jag heter Kavita Sahni. Jag arbetar för socialtjänsten.
Vi har inlett en formell utredning om vad som hände din dotter.
Det här är den tillfälliga skyddsordern.
Medan utredningen pågår och för dina barns säkerhet,
blir du tvungen att lämna hemmet.
Du får inte ha oövervakat umgänge med dina minderåriga barn.
Vad?
- Om ordern överträds… - Så kan ni inte göra.
- …grips ni.
Nej, jag är…
Jag är en bra mamma.
Du har rätt till en häktningsförhandling med domaren.
Säg åt henne… Howard, säg åt henne att jag är en bra mamma.
Det här var ett hemskt misstag.
- Får jag tala med min fru i enrum? - Ja.
Vi kan bestrida det. Du måste säga åt henne…
- Eleanor kan hjälpa oss med advokat. - Var är den?
Var är vad?
Artemis väckte mig för att hon kissat i sängen. Hon letade efter dig.
Jag letade igenom hela huset.
Jag antog att du somnat på soffan
efter att ha scrollat eller vad fan du gör på nätterna.
Sen kollade jag på kontoret.
Röran du lämnade…
Du tog nåt från min garderob.
Tabletterna ligger på översta hyllan.
Tjejerna skulle aldrig kunna nå dem.
- Och det vet du. - Mary.
Det var du.
Du förgiftade vårt barn.
Varför skulle jag göra det?
För att jag vet, Howard.
Jag vet att du dödade Nancy.
Och nu är jag säker
ända in i ryggmärgen.
De tänker låsa in dig på grund av uppiggande tabletter i en mintpastillask.
Och de vet inte ens hälften.
Du kanske aldrig får se flickorna igen.
Din jävel!
Din jävla lögnare!
- Mary! Sluta! - Ditt jävla monster!
- Lugna dig. - Lögnare!
- Hur vågar du ta dem? - Ma'am. Ma'am!
Hur vågar… Han förgiftade mitt barn! Ni måste lyssna på mig!
- Min fru är upprörd. - Han förgiftade mitt barn!
Min fru är bara upprörd.
- Jävla lögnare! - Eskortera mrs Simpson…
Nej, nej, nej! Jag tar henne. Hon kan följa med mig.
Jag lämnar inte mina flickor med honom!
- Nej! - Låt mig då… Sluta. Mary. Sluta.
- Se på mig! Sluta. - Mina flickor…
- Du måste sluta. Vi löser det. - Men han förgiftade…
Sluta.
- Du gör det värre. Snälla. - Mina flickor…
Släpp henne. Snälla, snälla.
- Han förgiftade… - Det är okej.
Det är okej.
Mary…
Den här boken slutade tryckas innan den ens nådde bokhandeln.
Howard är den enda i världen som översatt "Catullus V" så här.
Och han gav den till mig när vi först började dejta.
Han gav samma dikt till Nancy.
Och det här visste du inte när jag kom förbi igår?
Jag fick reda på allt när du hade gått.
Han är en sociopat.
- Han är en lögnare. - Fick du veta det också igår?
Du anar inte vad man kan lura sig själv att tro på ibland.
Att bara se det man vill se och inte verkligheten.
Men det här? Den här ringen?
Det här måste vara sannolika skäl. Det här kan du använda.
Du kan ta in honom. Ta hans fingeravtryck.
Jämföra dem med det ni har från brottsplatsen.
Jag säger sanningen.
Min make låg med min bästa vän.
Han dödade henne.
Hur skulle Nancys ring annars ha hamnat i mitt hem?
Ursäkta mig.
Tack, Jodi, för att du visade in henne.
- Gör oss sällskap. - Nej, jag har inget att tillägga.
Okej. Men det här tar bara en minut.
Ms Bouchet, känner du igen de här föremålen?
Ja, det här är Nancys saker. Nancy Lauren Hennessey.
Jag förstår inte. Är det här bevis?
Vad händer?
Har Howard pratat med dig?
Om du undrar hur innehållet i lådan hamnade hos mig, så…
Ja, din make kom förbi imorse, men…
Hjälp mig klargöra en sak. Hur hamnade de här föremålen i ditt hem?
Stal han dem från mrs Hennessey eller gjorde du det?
Det är inte som det verkar.
- Åh, Mary. Vad har du gjort? - Hon…
Hon hade aldrig märkt att de här sakerna saknades.
- Nancy hade så mycket. - Herregud.
Din make sa att du var avundsjuk på och besatt av mrs Hennessey.
- Var du det? - Det här är det han vill.
- Han försöker distrahera dig. - Han ser det som skälet till anklagelsen
- att han har en affär med henne. - Nej, han förförde henne.
Han dödade henne. Han är boven i dramat. Inte jag.
Du vet, jag har haft det här jobbet väldigt länge.
Jag har träffat många älskande i många olika slags relationer.
Och det här, det ni tre delade,
jag vet inte vad man ska kalla det, men det var ingen vänskap.
Tack för att ni kom förbi.
- Mamma? - Hej.
Mamma. Vad händer? Pappa sa att du inte ska komma hem.
- Var är du? - På sjukhuset.
Junie vill träffa Artemis.
- Mår hon bra? - Ja. Ja, hon är vaken.
Läkaren säger att hon kommer bli bra. Hon får åka hem imorgon.
- Tack och lov. - Vad händer?
Jag förklarar allt så fort jag kan. Okej, gubben?
Kan du göra mig en tjänst?
Ja, okej. Vad?
Lämna inte dina systrar ensamma med er far.
Släpp dem inte ur sikte.
Kan du göra det?
Mamma, jag måste lägga på.
Jag vet att det är mycket begärt.
- Jag vet. - Mamma, vad som än händer…
Jag är på din sida.
Jag pratade med Marcus.
Artie är vaken och mår bättre.
Vad bra.
Imorgon har jag möte med en privatdetektiv som mina advokater anlitar.
Han har bilderna från brottsplatsen,
och han ska se om vi kan hitta nåt samband mellan Howard och mordet.
För i det här läget kommer bara konkreta bevis övertyga dem.
Visst. På grund av mig har inte våra ord nån tyngd längre.
Du är arg på mig.
Det är jag inte.
- Jag hatar inte Nancy. - Det vet jag.
Vill du inte ens veta varför jag stal de där sakerna…
Vet du ens själv? På riktigt?
Det är min mamma.
Hon ringer säkert bara för att kolla om jag rymt med Robert
och för evigt dragit namnet Bouchet i smutsen.
Hur mår Robert?
Jag har inte den blekaste.
VI måste upp tidigt imorgon.
Vill ni ha nåt? Jag kan be om menyn.
- De gör en bra jordgubbsmilkshake. - Nej, tack. Det behövs inte.
Har du bilderna?
Rakt på sak. Det gillar jag.
Ni är väl inte överkänsliga? Bilderna är rätt grafiska.
Jag måste se vad han gjorde mot henne.
Okej. Okej. Okej. Okej.
- Tack. - Så lite.
Kan du visa oss personligen? Brottsplatsen?
Det är inte det vi avtalade. Jag kan förlora min licens.
Mary. Allt vi behöver finns i de här bilderna.
Nej, det gör det inte.
Vad exakt är ditt mål?
Mannen som gjorde det här är inte ett proffs.
Jag är… Jag känner honom.
Gjorde han ett misstag så kommer jag hitta det.
Här är det. Dödszonen.
Offret mördades här.
Hon hette Nancy, inte "offret".
Vill du att jag säger hennes namn när jag gör det här?
Mördaren attackerar offret här.
Spåren efter blodet säger oss att han är minst 180 cm lång.
Han tar henne hit.
Hon kan inte fly, och han knuffar henne.
Baserat på skallfrakturen vet vi att det räckte med en knuff.
Sen faller hon här.
Jag tyckte polisen sa att de hittade hennes kropp vid vattnet.
Det gjorde de.
Ja. Han släpade henne minst nio meter österut.
Där dumpade han hennes kropp.
Det är lättare att släpa dödvikt med fötterna först.
Men här kommer det intressanta.
Ungefär halvvägs slutade han dra henne i båda fötterna.
Hur vet du det?
För att blodspåren förändras här.
Jag har en teori.
Att släpa offret hela vägen
med båda händerna var nog för svårt för den här killen.
Han tycks ha använt höger hand för att släpa henne resten av vägen.
Inte för att han är svag.
Men jag tror att er mördare har nån slags skada.
Kanske dålig rygg eller kass vänsteraxel.
- Säkert att ingen är hemma? - Artie är inte utskriven än
och Marcus sa att alla är kvar på sjukhuset.
Du borde inte vara här, Mary. Vi kan väl uppsöka läkaren imorgon?
Nej, jag klarar det här. Jag klarar det.
Du behöver inte bevisa nåt för mig.
Det vet jag.
In och ut.
- Okej. - Jag väntar här.
Det här var inte så smart.
Vad skulle hända om socialtjänsten kom på spontanbesök?
Då vore du illa ute.
Det här är fortfarande mitt hem.
Vad har du där?
Jag hatar det här, Mary.
Du är rädd för mig.
Se på dig. Du darrar som ett löv.
Du dödade Nancy.
Sluta säga så.
De vet. Polisen.
De vet att mördaren hade en skadad vänsteraxel.
De vet.
Mina läkarjournaler.
Är det din plan?
Att ge dem till polisen och blända dem med nyheten
om att jag har världens vanligaste gymskada?
Kan du åtminstone sätta dig? Att stå känns så stridslystet.
Jag vill bara prata lite, som vi alltid har gjort.
Så mycket är du skyldig mig.
Du känner mig bättre än nån annan.
Det gör jag inte alls.
Jag känner dig inte.
Mannen jag gifte mig med, mannen som jag…
Mannen jag förälskade mig i.
Han skulle aldrig ha gjort de hemska saker du har gjort.
Jag har inte gjort nåt hemskt.
Det har du.
Ser du inte det? Du splittrar den här familjen.
Nej, sluta med det där.
Sluta.
- Sluta med vad? - Sluta skylla allt på mig.
Vad är ditt slutmål? Vad vill du?
Jag vill ha ut dig ur mitt hus och få bort dig från mina barn.
Och att du ska ruttna för det du gjorde.
Sen då?
Om jag är ute ur bilden lär ju inte du få vårdnaden.
Eller nån annan från din flerfaldigt labila familj.
En domare lär inte skicka flickorna till mormors cannabisfarm
efter allt de varit med om.
Och gudmor Eleanor är fortfarande misstänkt för sin väns död…
Ditt jävla as.
Då återstår fosterhem. Och jag vet att du inte vill det.
Jag älskar dig fortfarande, Mary,
trots alla dina vanföreställningar.
Jag kan fortfarande se oss klara oss igenom det här.
Börja om, börja på ny kula. Det är vad jag vill.
Flytta härifrån till Ohio som familj.
Jag vet hur mycket du älskar dina barn.
Mer än nåt annat.
Vi kan fortfarande vara en familj, du och jag.
Som Chloe och Dafnis.
Ansatta, men ödesbestämda.
Gud, jag brukade tro på det där.
Sen pratade jag med Jenny.
Hon visade mig det.
Hon visade mig ärret.
Det hon fick den kvällen hon försökte…
…lämna dig.
Orden. Dina historier.
Det är en sak, men ett ärr på kroppen är bevis.
För det är ju det du gör, visst? Visst?
Du tar en bräcklig kvinna,
sen holkar du ur henne tills allt som återstår är du.
Det är en sak jag inte förstår.
Varför Nancy, Howard?
Du kunde ha valt vem som helst.
Varför hon?
Jag är ledsen, Mare.
Jag är så ledsen.
Men det var inte jag som var betuttad i Nancy.
Det var du.
- Nej. - Jag vet att du älskade henne.
Du tyckte att hon var så vacker.
Det var därför jag gick med på din lilla lek.
Det var faktiskt ganska sexigt,
att se hur tänd du blev när du fantiserade om att vara hon.
Av att använda henne kläder…
Välkomna tillbaka, mr och mrs Hennessey.
Sätta på dig hennes örhängen…
Du ville till och med dofta som henne.
Snälla, sluta.
Minns du hur roligt vi hade?
Knulla mig.
Berätta hur kåt du är, Nancy.
Ta de där till inspektör Ganz,
och berätta hela historien.
För om jag är skyldig…
…så är du också det.
Vad hände? Varför tog det så lång tid?
Kör.
Stanna bilen.
Ellie, stanna bilen. Kör åt sidan! Stanna bilen!
- Här? - Stanna bilen!
Okej.
Stanna.
Är du okej?
Vad händer?
Fan.
Mary!
Vad gör du?
Mary, vad gör du…
Vad hände?
Prata med mig. Berätta vad som hände.
Jag kan inte göra det.
- Jag kan inte. - Göra vad?
Inget av det. Jag kan inte gå till polisen.
Vad pratar du om?
Han vinner.
- Han får inte vinna. - Howard vinner.
Jag kan förlora mina barn, förstår du inte?
- Jag kan… - Om han hamnar i fängelse…
Det gör han inte, förstår du inte det? Han är så mycket smartare än jag, Ellie.
Han är två drag före allt jag gör. Han är så mycket smartare än jag.
Varför gör jag ens det här?
- Nancy tyckte att jag var patetisk. - Nancy älskade dig.
Ja, hon knullade min make!
Howard må vara en skitstövel, men Nancy är inte oskyldig.
Det är hon inte.
Ellie, snälla. Jag kan inte. Jag kan inte förlora mer.
Jag kan inte förlora dem… Jag kan inte.
Han… Han är en mördare!
Han är en jävla mördare. Han mördade vår bästa vän!
Så är det. Det är det enda viktiga.
Jag förstår att du är trött.
Jag förstår att du är rädd. Det är jag också.
Vi ska åka hem, gå och lägga oss, sova,
och imorgon ska vi vakna, tillsammans.
Vi åker till polisen med Howards läkarjournaler, som planerat.
Snälla.
Mare.
Mary?
Gud.
Mary?
- Hej, du har ringt Mary. - Och Junie.
- Fan. - Och mig!
- Vi kan inte svara… - Åh, nej.
Snälla. Mary?
- Hej, du har ringt Mary. - Och Junie.
- Och mig! - Nej, snälla.
Hej, du har ringt Mary.
- Och Junie. - Och mig!
Vi kan inte svara, men lämna ett meddelande,
- så ringer vi tillbaka. - Mary, var är du?
Jag ska inte säga nåt.
Jag ska uppföra mig.
Jag lovar.
Mary!
- Eleanor, för guds skull. - Var är hon?
- Du vet väl att jag har grannar? - Var är Mary?
- Hon vill inte träffa dig. - Vad? Vad har du gjort?
Inget. Det här var hennes val. Hon kom tillbaka av egen vilja.
Det skulle hon aldrig göra.
Det här kanske är okänd mark för dig, men äktenskap går upp och ner.
Mary är min fru, jag är hennes make, vi är en familj.
Mary!
Och oavsett vad du tror, Eleanor, så ingår inte du i den här familjen.
Lämna nu min egendom innan jag ringer polisen
- och får dig gripen för olaga intrång. - Hon…
Mary!
Herregud. Mary?
- Vad hände? - Lämna min egendom.
Vad gör du? Du vet vad han gjorde.
Han dödade Nancy.
Var inte så feg, Mary.
- Gå härifrån. - Han vet vad han gjorde!
- Nu. Gå. - Mary!
Jag går, jag går.
KONTAKTER
Hej, du har ringt Mary.
- Och Junie. - Och mig!
Vi kan inte svara, men lämna ett meddelande, så…
- Ms Bouchet. Väntar mr Hennessey dig? - Är han hemma?
- Ja, men han är inte ensam. - Det är brådskande.
När har jag inte gjort det du bett om?
- Ursäkta, sir. - Eleanor, vad gör du här?
Jag måste prata med dig.
- Det går tyvärr inte. - Det är…
Som du ser har min son nått den absoluta botten.
- Det är viktigt. - Be då dina advokater ta kontakt.
Howard dödade Nancy.
Vad?
Robert, jag är ledsen, men han hade en affär med Nancy.
Jag vet inte när den började, kanske när de jobbade ihop.
Men han gjorde det. Han dödade Nancy.
Mary har bevis.
Minns du claddagh-ringen Nancy bar? Hon hade på sig den den kvällen.
Howard tog den från Nancys döda kropp och gömde den. Mary hittade den.
Men då är mordet löst.
Det här kan inte vara sant. Det är helt ologiskt.
Robert,
jag tror Mary.
Varför går ni inte till polisen?
Vi gjorde det. Vi försökte, men…
Det är väldigt komplicerat. Men ett samtal från dig till polischefen…
Absolut inte.
Be Constance ringa.
- Din mor har nog inflytande hos polisen. - Kanske i Boston. Men det här…
Du förstår inte. Howard är farlig. Mary är i fara.
- Nej. - Varför?
Den här familjen har redan fått utstå dålig press.
Jag vägrar ta den risken.
Det tänker du visst.
Kvinnan var otrogen mot dig.
Minns du vad du sa efter första gången du träffade henne?
Du sa att hon skulle förstöra vår blodslinje.
Vår blodslinje, som om vi är nån överlägsen art.
Det var dig hon mest ville vara till lags.
Det närmaste hon hade en far var ett jävla rovdjur
som förgrep sig på henne.
Jag lovade att jag skulle beskydda henne.
Trodde mig kunna göra henne lycklig, men det kunde jag inte.
För att…
…du inte tillät mig.
Du behandlade mig som ett barn.
Det har du alltid gjort.
På grund av dig såg Nancy mig aldrig som en man.
Vill du vara en man?
Bete dig som en.
Pappa.
Du ska ringa polischef Albright.
För om du inte gör det…
…tänker jag offentliggöra allt.
Vartenda utomlandskonto, alla olagliga transaktioner,
alla mörklägganden.
Jag ska se till att alla skumraskaffärer hamnar på löpsedlarna
hos vartenda nyhetsföretag under kommande år.
Jag ska se till att när jag är klar,
kommer namnet Hennessey inte vara värt mer än ett jävla gem.
Kenneth. Ja.
Jag behöver en tjänst.
Men jag vill inte sitta i en bil en hel vecka.
Kom igen, Juneblomman. Det blir ett äventyr. Och vet du vad?
Vi kan stanna vid alla nationalparker på vägen.
Ska mamma också följa med?
Varför inte?
Vi har några juridikproblem att klara av först,
men er mor och jag är överens.
Sitt.
Vad händer?
Stanna hos dina systrar.
Det är ingen fara. Vi ska kolla.
Inspektören. Konstaplarna.
Mr Simpson, jag har fullmakt att ta in dig för förhör
gällande mordet på Nancy Hennessey den 8 april.
Få se.
Och om jag vägrar?
Då skaffar vi fullmakt för att gripa dig.
Ingen fara, flickor. Jag är hemma vid läggdags.
Howard, jag gjorde det inte. Jag gjorde det inte.
Det var inte jag.
Nån måste ringa socialtjänsten.
Mina barn kan inte lämnas ensamma.
Nej, snälla. Gör det inte.
Det var inte jag, Howard.
Jag hade inget med det att göra. Howard, snälla.
Snälla.
Jag är här. Mamma är här.
- Den här vägen. - Jag älskar er.
Jag är här.
Säg vad jag ska göra.
Vad ska jag göra?
Jag vet inte ens hur det här gick till.
I värsta fall blir din make gripen,
och då måste vi placera flickorna i ett temporärt fosterhem.
Du kan ansöka om vårdnaden hos domstolen.
Men i ditt fall kan det ta veckor, månader.
Och i bästa fall?
Din make släpps och kan hämta upp era flickor.
VI hoppas på det bästa.
Och deras gudmor? Deras gudmor kan väl ta hand om dem?
Vad sägs om att jag ger dig numret till rättshjälpen?
Okej.
RÖSTMEDDELANDE - MISSAT SAMTAL
Du är inte sann.
Efter allt. Han dödade henne!
Mary, han dödade henne. Han är ett rovdjur.
Och du gick tillbaka till honom?
Vi kunde ha kommit på ett sätt att ta med oss flickorna.
Jag hade flyttat berg för att göra det.
Jag måste ställa det här tillrätta.
Jag måste göra det för Nancys skull, med eller utan dig.
Vi har nyheter vad gäller mordet på Nancy Hennessey.
Enligt källor började det med ett anonymt tips.
Vi har nu bekräftat videons äkthet.
Det ni ska få se visar den person polisen anser vara huvudmisstänkt
för mordet på Nancy Hennessey.
Mannen i videon har identifierats som Bakersfieldbon Scott Reid.
Inspelningen gjordes kvällen mrs Hennessey mördades
i Arroyo Seco Park.
En utredning är inledd.
Myndigheter varnar att mr Reed anses vara beväpnad och våldsam.
Den som har information om var han befinner sig ombeds
ringa 112.
Undertexter: Victoria Heaps