Tendu til siden, lukk bak. Tendu til siden, lukk.
Fem, seks, sju, åtte. Stor plié. Passé…
Jeg begynte å danse da jeg var ni.
Det begynte med et gratis ballettkurs, og ble snart en besettelse.
Min største fordel som danser var at jeg taklet smerte.
Det var allerede en daglig realitet for meg,
og en liten pris å betale for transendens.
Du lærer å tåle trykket av tolv ganger din egen vekt
balansert på tåspissene dine for å skape illusjonen av å gå på luft.
Å opprettholde den grasiøse, uanstrengte forestillingen,
selv når ting føles nesten uutholdelig.
- Har du sovet godt, kjære? - Egentlig ikke.
TO MÅNEDER FØR NANCYS DØD
Sovnet du på sofaen?
På gjesterommet. Jeg hadde sene møter, så jeg ville ikke vekke deg.
- Kan du hjelpe meg med dette? - Ja.
Jeg er ferdig rundt seks hvis du vil spise middag sammen.
Jeg har sene møter, så spis uten meg.
- Sånn. - Takk.
Jeg er kvalm av nervøsitet for den første dagen.
Med frivillighetsarbeidet?
Jeg er kreativ konsulent for produksjonen.
Ja.
Er med på å bestemme over scenedesign og kostymer, og er med under øvinger.
Synes du investeringer er vanskelig, prøv å få i gang en eksperimentell ballett.
Nancy, ikke…
En hel liter på to dager?
Jeg har nok dritt å håndtere uten at du går løs på meg.
Så bare dropp det.
Jeg ber bare om tid.
En time med terapeuten jeg nevnte.
OK. Jeg skal prøve å bestille time.
Jeg må få dette til Kit før møtet begynner.
Si ifra når du er klar til å snakke.
BASERT PÅ BOKEN AV ARAMINTA HALL
Hei. Takk for at du ga ham skyss.
- Hei. - Saaben er på verksted
for fjerde gang i år. Får den tilbake i dag en gang.
- Hvor mange kaffe har du drukket i dag? - En, to, tre, fire. Kanskje fem.
- Jeg har skrevet to kapitler denne uka. - Meldte du deg på forfatterkurset?
Ja. Så langt er det bare seks pensjonister på South Pas-biblioteket.
Men det gir meg struktur, og jeg elsker det.
- Så bra. - Du ser flott ut.
- Ja? - Veldig profesjonell.
Bank i bordet. Kanskje jeg kan få det til å bli noe mer permanent.
- Bli konsulent for andre oppsetninger. - Bra.
- Betaler de deg? - Kanskje.
Jeg vet ikke hva som kommer til å skje. Jeg må være klar.
Klar for hva?
- Jeg vet ikke. Hva som helst. - Er du og Robert fortsatt…
Jeg har fått noen hele setninger ut av ham her og der, men…
Det er bare noen uker siden selskapet. Det kan være litt ferskt.
Han roer seg.
Archaea! La Olympus' leker begynne!
Hei, Howard!
- Vær så god. - Hei, Nancy.
Ha det gøy.
- Ha det. - Takk.
Howard trengte dette, men jeg trengte det nok mer.
- Ha en fin dag. - Ha det gøy, dere.
Gjennom alle årene med Mary som venn
hadde jeg aldri tilbrakt tid alene med Howard. Jeg hadde ikke gått glipp av mye.
- Jeg legger til telefonen min… - Vet du hva?
Jeg har en fin Stravinskij…
Jeg var glad i Mary, men ville ikke være barnevakt for andres arbeidsledige menn.
Takk, Bonny.
Takk, dansere, musikere, teknikere og hele det fantastiske crewet.
Før vi begynner å øve, vil jeg at dere skal ta et øyeblikk,
snu dere til personen ved siden av og presentere dere.
Helga Durer, kostymedesigner.
Nancy Hennessey. Jeg elsket arbeidet ditt med Waves.
- Takk. - Det var veldig vakkert.
De neste åtte ukene fram til premieren er dette familien deres.
Før vi avslutter er det en person jeg vil presentere.
Styremedlem i Metro Ballet og kreativ konsulent for oppsetningen,
Nancy Hennessey.
Takk, Phil.
Ariadne er kompaniets mest komplekse ballett så langt.
Den passer inn i den komplekse tiden vi lever i.
Og jeg er så glad for å være på denne reisen med dere.
Og jeg vil presentere Howard Simpson, ekspert på klassisismen…
Og nær venn.
Og venn. Hans programtekst vil gi publikum viktig historisk kontekst.
Da Phil rekrutterte meg til prosjektet,
satte jeg på pause oversettelsen min av Herculaneum-papyrusene.
Som dere kanskje vet,
er Ariadne avledet fra gresk for "helligst" eller "renest"…
- Takk, David. - Howard.
Tusen takk. La oss sette i gang, alle samme. Takk.
Hyggelig å hilse på deg.
Nancy. Vet du hvordan lunsjsituasjonen er?
Nei. Beklager.
Phil, unnskyld meg. Jeg vil høre hva du mener om noe.
Jeg tenkte på kostymenes fargetone.
Jeg vet at i de seneste arbeidene dine har du brukt monokromatisk svart trikot,
men jeg tenkte at vi kan bruke noe mer innovativt i år.
Interessant.
Jeg har sett på tekstiler som kan reflektere lys og farge
og til og med bilde.
Jeg tenkte at det kan heve forestillingen.
Lag en presentasjon, så tar vi det derfra.
Bra. Bare gi meg noen dager.
OK.
Det var 25 år siden jeg hadde vært i et dansestudio.
Å gå tilbake til balletten krevde alle mine emosjonelle reserver.
Minner hang igjen i øvingsrommene.
Unge, smidige kropper, den store scenen.
Det var vondere enn jeg hadde trodd.
Jeg har sett det med Roberts venner før.
I det ene øyeblikket viser Elana Berkhoff fram de nye Cartier-armbåndene sine,
og i det neste selger hun dem for å kjøpe mat.
Du må trekke pusten. Du må virkelig trekke pusten.
Du trekker forhastede konklusjoner.
Etter mitt syn er drikkingen og kranglingen med familien…
Det tyder mer på en midtlivskrise enn skilsmisse.
Rike familier deler midler av så mange grunner.
Du må bare snakke med ham om det.
Hver gang jeg ser ham sovende på sofaen eller…
…finner en tomflaske, er det som om barndommens mareritt spilles av i sløyfe.
En del av meg tror at vi kan komme gjennom alt.
Men den mer høylytte delen sier: "Faen heller.
Kan du ikke kontrollere livet ditt, kan du like gjerne…"
Jeg vet ikke.
Kan jeg gi deg et råd?
Ja.
Du må lytte til den lavere stemmen.
Jeg vet at Roberts drikking åpner gamle sår, men i virkeligheten
synes han at armhulene dine lukter som kaprifol og regnbuer.
Han tilber deg. Han går ikke fra deg.
Du har rett. Jeg har bare panikk.
Det er ironisk at vi snakker om dette nå.
Jeg har bestilt et maleri til bryllupsdagen vår.
- Hvis vi er sammen så lenge. - Det kommer dere til å være.
Løftene er til døden skiller dere.
Han drar ikke noe sted.
Jeg elsker maleriet du malte av Georgia Leonard.
Jeg gjør mye for Georgia.
Fortalte hun at hun bestilte et portrett av hundene sine?
Jeg håpet vi kunne gjøre noe mindre trygt.
Jeg klarer ikke å slutte å se på dette. Hvem er hun?
En poet.
Vi møttes på en fest.
- Lå dere sammen? - Hun gjorde inntrykk.
Sett deg.
Det er mer sexy.
Da kan du se arrene mine.
Hvorfor ikke? Jeg liker dem.
De er en del av deg. De forteller historien din.
En historie jeg helst vil glemme.
Jeg syntes du sa at du ville ha noe mindre trygt.
Jeg ser dem i speilet hver dag.
Jeg tror ikke jeg trenger å forevige dem for ettertiden.
Så du vil ha det trygt.
Jeg vet ikke hva jeg vil lenger.
Bare ta den. Vi fortsetter etterpå.
Unnskyld meg.
SCOTT REED SNAKK MED MEG, NANCY
JEG FORTSETTER Å SENDE MELDINGER
Meldingene fra Scott var skremmende nok.
Det som var verre, var at jeg hadde bedt om dem.
At det var noe i meg som fikk meg til å gå tilbake og røre ved flammen…
BLOKKERE SCOTT REED? - BLOKKER
- Selv om den hadde brent meg så veldig. - Er alt i orden?
Ja.
Jeg er klar.
Du leter nok etter denne.
Jeg så at notatboken din er nesten full. Det er bare en liten ting.
Takk, Howard.
TIL: LOUISE FRA: DAVID
Er det fortsatt David? Han har kalt meg Louise to ganger.
Han kaller meg noe nytt hver gang.
Det kan man vente av en puddernese som ham.
Hva? Phil?
Jeg tror all kolaen har perforert hjernen hans.
Glad for at du likte den.
Bra, alle sammen.
Takk. Takk.
CATULLUS - NY OVERSETTELSE DR. HOWARD SIMPSON, PHD
Jeg lurte på om jeg tok feil av Howard.
Om avvisningen min handlet mer om meg enn ham.
Hei.
Det virket uunngåelig at vi dannet vårt eget vennskap.
FIRE UKER FØR NANCYS DØD
Der har vi det.
Det er bra, alle sammen. La oss avslutte for i dag.
En halv dag. Jeg vet knapt hva jeg skal finne på.
Jeg har fire timer å slå i hjel før jeg henter jentene.
Er jeg en dårlig far hvis jeg vil se 35 millimeter-versjonen av De røde sko?
- Du må gjerne bli med. - Den dryppet på meg. Jeg må vaske det av.
- OK. Jeg venter. - OK.
Hei, Phil. God øving.
- Vi ses i morgen, Louise. - Jeg heter Nancy.
UNISEX
ARIADNE PRESENTASJON
ARIADNE FØRSTE AKT TEKSTIL
- Hva er i veien? - Ingenting.
Du kan fortelle meg det.
Phil kastet en presentasjon jeg laget.
Det er patetisk at jeg trodde han brydde seg like mye om ideene som pengene mine.
Den pikken ville ikke hatt noen jobb uten pengene dine.
- Det er ikke mine penger, men Roberts. - Det tenker du da ikke?
Familien hans passer alltid på å minne meg på det.
Jeg vet ikke hvordan det fungerer.
Faren min var bundet til rullestolen med MS.
Vi var alltid blakke.
Jeg ble så forbitret, og han sa:
"Folk som oss har noe de folkene aldri kommer til å
stolthet over det de oppnår." Det at du kom deg fra…
Var det Bakersfield?
Og ble kreativ konsulent for et verdenskjent ballettkompani,
er en beundringsverdig prestasjon.
Robert kaller det frivillighets-greia mi.
Mannen din er en spissborger med et fond. Det du har gjort, er imponerende.
Takk for det.
Når er den filmen?
Er det poenget?
Ja. Vicky valgte besettelsen over alt annet. Kjærlighet, mat og søvn.
DE RØDE SKO
Og det var valget som førte til hennes uunngåelige undergang.
Velger vi tvangstankene våre, eller er de innebygd i oss?
Jeg tror ikke hun kunne sluttet om hun så ville det. Det gjør det til en tragedie.
Jeg trodde du var en "trofékone".
Men utover den perfekte beinstrukturen og klokka som er verd mer enn huslånet mitt,
er det mye mer enn det som møter øyet.
Det er det søteste, indirekte komplimentet jeg har fått.
Og jeg beundrer hykleriet i din bacon-spisende veganisme.
Og din irrasjonelle forakt for e-bøker.
Hvis jeg ikke kan ta på det, nekter jeg å lese det.
- Hallo. - Nancy?
Du må slutte å ringe meg.
- Hvorfor spiller du spill? Du fant meg. - Nei.
Jeg var nysgjerrig, og i et dumt, svakt øyeblikk sjekket jeg deg.
La meg være i fred, for helvete.
Nancy…
Beklager.
- Det virket intenst. - Ja.
Er det noe du vil snakke om, eller…
Det var bare en fra fortiden.
Det er komplisert og skrudd på verst tenkelige måte.
Jeg har hatt min del av sånt.
Du skjelver.
- Mary inviterte oss til middag hos dere. - Ja, det gleder jeg meg til.
Kan vi holde denne samtalen mellom oss? Om telefonene.
Jeg har ikke snakket med Robert om det.
Selvsagt. Skal ikke si noe.
Bra. Takk.
- To cappuccini, takk. - Navn på bestillingen?
- David. - Louise.
Utmerket.
Det var fantastisk!
Vi må hyre henne til en av festene våre. Vi hyrer deg!
Gjør lekser nå. Begynn med staving. Det var fantastisk.
- Hun er så søt. - Jeg tar det.
- Takk. Hvordan går det med balletten? - Bra. Så langt.
Hvis du ser bort fra den uutholdelige pompøsiteten
til en nesesugende regissør.
- Nesesugende? - Hvem snakker vi om?
- Jeg vet ikke… - Phil, den kunstneriske lederen, han er…
En kødd, men nok om ham. Slapp av, dere to.
Sett dere på stua. La mennene ta oppvasken.
Takk.
Herregud. Jeg er så sliten. Søvn er luksus for tiden.
Med Howards leting etter jobb og alt som skjer med Marcus…
Jeg tror Howard finner en heltidsjobb snart.
Etter den lille tiden vi har tilbrakt sammen, han er så smart.
Har du på deg claddagh-ringen jeg ga deg? Den er så fin.
Du sa at den ville holde meg på bakken.
Se på deg i mammas pensko.
Vær forsiktig med dem! Særlig opp trappen, vennen min.
Jeg synes vi skal dra hjem.
- De skal legge barna. - Ja.
- La meg fortelle Mary og Howard noe. - Vi er lutter øre.
En venn av meg, Jay Michaels… Han er en venn av familien min.
Han er en pikk, men jævlig smart.
- La oss dra hjem. - Vent.
Dette er vennene våre, og de trenger hjelp.
- Det går bra. - Jay er forsvarsadvokat,
og han skylder meg en stor tjeneste.
Nance fortalte at Marcus skal i retten snart.
Hva om jeg får Jay til å representere ham gratis?
Herregud. Det er…
Det høres sjenerøst ut, men vi må takke nei.
La oss snakke om det.
Vi trenger ikke å snylte på vennene dine for å beskytte sønnen vår. Jeg løser det.
- Takk. - Det er ikke snylting.
Det er en gave. Han skylder meg en tjeneste.
La oss bare respektere grensene deres.
Herregud, Nance.
"Respektere grensene deres."
Skjønner du hvor dum du høres ut nå?
Kom igjen. Unnskyld.
Jeg prøvde bare å hjelpe. Hun er så overfølsom.
Det er ikke min sak, men det var uberettiget.
Bør du være alene med ham i kveld?
Ja, det går bra.
Nance, Robert setter seg i bilen.
Jeg bør få ham hjem. Vi ses på de tekniske prøvene.
Hei.
- Jeg trodde du gikk. - Jeg glemte vesken.
Jeg gjør ferdig programmet.
Kan du se på dette avsnittet før jeg trykker send?
Klart det.
Du er eksperten. Jeg vet ikke om jeg har den rette tonen.
Kan du skrolle ned?
Ja, der.
Legg til:
"Han presser grensene for ballett med stakkato bevegelser,
og det fysiske skaper en intens intimitet mellom danserne."
- Og det kom du bare på? - Ja. Jeg var en veldig seriøs danser.
Seriøs nok til å bli rekruttert til San Francisco Ballet da jeg var 16.
Men jeg nådde ikke opp. Og det er en million år siden.
Men hvis du legger til det, blir det bra.
OK, ferdig.
Jeg må virkelig takke deg.
I tillegg til lønnet arbeid har jeg fått en god venn.
Ikke bli for sentimental.
Du er min beste venns mann. Vi kommer til å treffes.
Ja, men det har vært fint å tilbringe tid med en så tenksom og intelligent person.
Du, Nancy Hennessey, har vært enestående selskap.
Det er snilt av deg. Takk.
Jeg hadde tenkt å unne meg denne fremragende vinflasken.
Jeg kan så klart ikke dele den med Robert.
Har du lyst til…
Dette er en 98 Pomerol Bordeaux.
Det ville vært kriminelt å drikke den alene.
Må du ikke hjem til Mare og barna?
Dette er kanskje husets vin hjemme hos deg, men det er bra saker. Så…
Og som Bakkantinnene
skal vi nyte hver dråpe av denne fyldige, flytende ekstasen,
og tilbe guden i linear B-tavlene fra det 13. århundre FVT.
Hva er en B-tavle?
Den mykenske tavlen der Dionysos først ble nevnt. Så klart.
Og siden Dionysos også er galskapens gud,
skål for kaoset og avsinnet.
Den burde vært dekantert.
La meg se.
Jeg synes jeg er god til dette.
- Jeg kan være et vidunderbarn. - Du kan ikke engang stå riktig.
Herregud. Alle tror de kan danse, og ingen vet hvor vanskelig…
Vis meg det.
Jeg kan det. Det er første posisjon. Andre posisjon.
Du må strekke ut armen mer.
Jeg gjør det. Du ser på en mann med en rotatormansjettskade.
- Den går ikke lenger. - I himmelens navn. Prøv igjen.
Jeg skal vise deg.
- Vent. - Går det bra?
Ikke rør deg. Ikke rør deg.
Sett deg.
- Ikke stå på den. Herregud. - Jeg har skadet den.
- Mot hevelsen. - Takk.
Mot smerten.
Bra.
Hvorfor sluttet du å danse?
Vil du ha det korte eller det lange svaret?
- La oss starte med det korte. - En bilulykke.
Og det lange?
Vel…
Når jeg gir deg svaret, kommer du til å tro at jeg er forrykt.
Prøv.
Moren min var rasende på meg, og med rette.
Hun kjørte, råkjørte, og jeg bønnfalt henne om å stoppe.
Men hun ville ikke.
Den vanlige fylle-ørefiken var ikke nok denne gangen.
- Ikke etter det jeg hadde gjort. - Hva hadde du gjort?
- Jeg pulte kjæresten hennes. - Du mener at han misbrukte deg.
Når moren min sovnet i fylla,
tok han meg med til bilen eller kottet mitt eller noe.
- Er han den mystiske mannen som ringer? - Scott.
Vil du vite noe sprøtt? Det var jeg som kontaktet ham denne gangen.
- Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det. - Det tror jeg du gjør.
Du er en brannstifter. Det er din sanne natur.
Du løper inn i den brennende bygningen like før den raser sammen.
Men du må skjule det bak all denne anstendigheten.
Roberts flinke, lille kone. Jeg vedder på at han ikke aner det.
Jeg begynte å like det.
Faren. Ikke å vite om vi kom til å bli knepet.
Og oppmerksomheten. Den hadde jeg aldri fått før.
Og den ville du ha.
Jeg trengte den.
Noen krasj kan man se komme.
Det er tid til å forberede seg på sammenstøtet eller styre unna.
Men noen krasj sender deg gjennom rommet i en sånn fart
at du ikke kan gripe inn for å forandre skjebnen.
Dommeren gikk med på å sette Marcus i et intervensjonsprogram
hvis han blir med i Anonyme Gamblere og gjør samfunnstjeneste.
- Det er gode nyheter. - Det er da bra.
Han får hjelpen han trenger. Han får ikke noe permanent på rullebladet.
- Det er viktig. - Jeg må gå.
- Jeg føler meg ikke bra. - Hva er i veien? Nancy?
Jeg føler meg ikke bra.
- Er du… - Skal jeg… Straks tilbake.
Nancy.
- Nance! Hva er det? - Beklager.
Jeg vil stille opp for Mare, men… Det er for mye som skjer nå.
Med Robert?
- Jeg har gjort noe veldig dumt. - Hvordan da?
Jeg lå med noen. Ikke si det til Mary. Jeg tror ikke hun vil forstå.
Nancy, jeg…
Har du en affære?
Med hvem?
Det er ingen du kjenner. Han heter David. Det skal ikke skje igjen.
- OK. - Jeg må gå.
- Ringer du meg? - OK.
OK.
- Hei, kjære. - Hvor skal du?
- Jeg må skynde meg for å rekke et fly. - Hvorfor visste jeg ikke om det?
Jeg fikk nettopp vite det selv. Det er en nødssituasjon.
De trenger min hjelp til å fullføre en avtale.
Jeg skal møte New York-advokatene i morgen.
Det føles som jeg blir sprø.
- Det er ikke noe å bekymre seg for. - Selvfølgelig er jeg bekymret.
Du har tid til å dra til andre kanten av landet,
men du har ikke tid til å snakke med meg eller gå til en rådgiver.
- Jeg skal ta meg tid til alt på mandag. - Mandag?
- Blir du borte en uke? - Jeg har ikke lyst til å dra.
- Så ikke gjør det. - Jeg er nødt.
Skiller du deg fra meg?
Slutt å bekymre deg. Jeg elsker deg.
Vi snakker sammen når jeg kommer hjem.
Hei.
Kan vi møtes?
Ja, det er bra.
Hei.
- Hvordan var turen? - Bra.
Jeg håpet vi kunne sette oss ned i kveld og snakke.
Vi skal i familiemiddag i kveld.
Jeg skal hoppe i dusjen.
De sa at det var nytteløst. Det var på tide å gi slipp.
Men den gjenstridige faren din ville ikke høre.
Ingen pris var for høy for å sette henne i stand.
I sommer ber vi om god vind og følgesjø for Demeter's Wish.
Gamla er klar til å kaste loss.
- Gutt. - Ja, sir?
Champagneglassene våre må fylles. Jeg skulle ikke trenge å spørre.
Det er gode nyheter, pappa.
Det var nær ved ikke å bli det, takket være Bobbys dumhet.
Ikke her. Vær så snill.
Hvorfor ikke? Det er derfor vi feirer.
Vi ble kvitt SEC, takket være Harlans smarte manøvrering.
Alltid glad for å stå til tjeneste
Vi unngikk et blodbad på nære nippen.
- Jeg synes det er grunn til å feire. - Hva snakker han om? Hvilken dumhet?
Du skulle fortelle henne det når du kom hjem.
Jeg har ikke hatt tid.
Ikke? La meg gjøre det.
Bobby overtalte pappa til å investere 20 % av verdiene våre
og kjøpe et selskap som var en rykende haug av gjeld.
Og den eneste måten vi klarte å unngå marerittet med et søksmål på,
var ved å få Bobby til å bruke sin del av midlene på å betale investorene våre.
Er det sant?
Iblant må man bare rive av plasteret, Bobby.
Navnet han bruker som voksen, er Robert.
Vi drar.
Vennen min.
Jeg dreit meg ut.
Jeg dreit meg virkelig ut.
Jeg er en taper.
De har rett i det. Alt blir annerledes nå.
Alle utgiftene våre… Faren min kommer til å kontrollere dem.
Huset, bilene og festene dine.
Alt går gjennom ham.
Er det bare det dette handler om? Penger?
Jeg vet at det ikke var dette du ønsket deg.
Så du skal vite at hvis du bestemmer deg for å forlate meg, forstår jeg det.
Forlate deg? Jeg trodde du ville forlate meg.
Hvorfor skulle jeg det? Du er den viktigste personen i verden for meg.
Fordi jeg leste e-posten om deling av midler.
- Jeg… - Det var for å beskytte deg.
Skiller du deg for å beskytte meg?
Jeg måtte sende oppgjøret ditt
til en bank i utlandet, så faren min ikke kunne få tak i det.
Du fortjener beskyttelse.
Jeg vil ikke ha skilsmisse. Jeg vil ha deg.
Men den mannen som reddet deg, jeg er ikke den mannen lenger.
Pengene dine reddet meg ikke.
- Du kan ikke si det. - Jo, det kan jeg. Det kan jeg.
Jeg har levd uten kjærligheten din i tre måneder,
og jeg er helt ute å kjøre.
Jeg bryr meg ikke om dem. Faren din kan ta dem. Jeg vil bare ha deg.
Jeg er så lei for det.
Jeg lot drikkingen gå over styr. Jeg kødda til det også.
Så ser jeg på deg, hvor sterk du er.
- Nei. - Jo.
Ikke si det.
Jeg gir aldri slipp på deg.
Du tar ikke telefonen.
Du kan kaste kontanttelefonen. Vi må videre i livet.
For to uker siden knullet vi i baksetet på Range Rover-en din.
Dagen før knullet vi i garderoben. Og dagen før det hvor enn du ba meg være.
Det var en tabbe. Jeg var på et dårlig sted i ekteskapet.
- Det skulle ikke ha skjedd. - Jeg fortjener mer hensyn.
Jeg risikerte alt. Du forførte meg, og så behandlet du meg som en av tjenerne dine,
- som kommer når du ringer. - Hvis du må klandre meg
for å føle deg bedre, er det greit, men vi må gå videre.
Det kan du ikke bestemme.
Slipp armen min, ellers ender det ikke godt for deg.
Kanskje jeg skylder Robert å fortelle ham om oss.
Han er en god mann.
Han bør vite hvem han giftet seg med.
Tror du han ville trodd at jeg ville ligget med deg? Det ville ingen gjort.
Jeg er så glad for at du ikke hatet det.
- At jeg hva? - Ikke hatet det.
Jeg elsket alt ved det.
Dansingen og klærne.
- Kostymer. - Kostymene, ja. De var vakre.
Dette var sjansen min til å unngå katastrofe.
Jeg måtte fortelle Robert sannheten. Alt sammen.
Og tro at han fortsatt ville elske meg.
Hei.
Telefonen din…
Kjære. Jeg må fortelle deg noe.
Hvem sendte deg dette?
Jeg visste ikke…
Jeg vet ikke. Jeg…
Du lyver.
Hvem er han?
Ingen. Han var en tabbe.
En tabbe du knullet i baksetet på bilen din?
Kan vi snakke om det?
Jeg har pint meg selv med skyldfølelse.
- Unnskyld. Unnskyld. - Hele tiden.
Jeg kan ikke tro det.
- Hvordan kunne du? - Ikke…
- Stopp! - Du gjorde dette!
Kom tilbake!
Tekst: Evy Hvidsten