Är du okej?
Du låg inte i sängen när jag vaknade så jag tänkte att nåt hade hänt.
Vad gör du? Varför går du igenom hennes grejer?
Jag har stått vid din sida hela tiden.
- Det är inte som du tror. - Jag trodde att hon hade sårat dig.
Du förstår inte vad som hände.
Du fick mig att berätta om hennes affär trots att du kände till den.
- Jag kan förklara. - Dödade du henne?
Dödade du Nancy?
- Hur kan du ens fråga det? - Hur ska jag förstå det här?
Vad ska jag tro?
- Jag dödade inte min fru. - Nåt gjorde du.
Du bad om ursäkt för nåt.
- Varför gjorde du henne så rädd? - Vi bråkade.
- Slog du henne? - Nej.
Gud, vi hade sex. Var det bara hämnd?
Nancy sårade dig, så du var tvungen att ge igen?
Nej, nej.
- Varför? Jag förstår inte. Varför… - Sluta!
Sluta.
Fan.
Vi hade just kommit hem.
Det var premiärkvällen för Ariadne. Nancy stod i duschen, tror jag.
Hon lämnade sin mobil på nattduksbordet, och den började vibrera.
Jag hade inte för vana att kolla hennes mobil,
men den fortsatte vibrera, så jag tittade och…
…det kom ett mess med en nakenbild på henne.
Jag försökte ringa tillbaka, men numret var blockerat.
Och när jag konfronterade henne, bara erkände hon.
Jag blev så jävla arg. Jag skrek. Jag slog sönder saker.
Jag är inte stolt över min reaktion. Men jag slog henne aldrig.
Jag svär. Jag hade hellre tagit livet av mig än skadat Nancy.
Vet du vem David är?
Nej. Jag bad henne berätta, men hon vägrade.
Till och med när vårt äktenskap var som sämst,
- lyckades hon skydda sina hemligheter. - Det gör det inte okej att ljuga.
Hon skulle träffa honom den kvällen…
- …för att göra slut, sa hon. - Bad hon dig följa med henne?
Nej, hon ville sköta det själv, och jag…
…jag lät henne.
Det var därför jag ljög.
Jag kunde inte säga till dig eller polisen att jag visste om allt och inte agerade.
Då hade jag lika väl kunnat överlämna mig. Ingen skulle tro det.
Men det värsta var att veta att jag kunde ha gjort nåt för att rädda henne,
men…inte gjorde det.
Vet du hur det känns?
Har polisen sett dagboken?
De lämnade tillbaka den för den var inte till hjälp.
Den var fylld med kryptiska dikter och skumma skisser.
Vad tänker du göra med brevet?
Jag vet inte än.
Jag måste gå.
- Vart? Varför? - Det är prisutdelning på jobbet.
- Men vi körde hit ihop. - Jag ringer en taxi.
- Gå inte. Snälla. - Robert.
Det vi gjorde…
- Jag vet. Vi gick över gränsen. - Nej. Vi gjorde mer än så.
Vi förintade gränsen. Det finns ingen gräns längre.
Det var inget vi planerade. Det bara hände.
Tycker du att jag är hemsk?
Nej, det gör jag inte.
Om du inte tror mig, vem ska då tro mig?
Jag är många saker.
Men inget monster.
BASERAT PÅ BOKEN AV ARAMINTA HALL
VAKNADE I TÅRAR IGEN.
KLIPPTE NÄSTAN LUGG.
DJUPA ANDETAG. LÄGG IFRÅN DIG SAXEN.
DU KLARAR DET HÄR, CORA.
TACK.
JAG HADE INTE KLARAT DET UTAN DIG.
Droppkaffe och en vit chokladmocka åt Eleanor.
Det är jag.
Tack.
Polisen i Pasadena har öppnat en tipslinje och ber om allmänhetens hjälp
med information i samband med deras pågående mordutredning
gällande lokala makan och modern Nancy Hennessey.
- Hennes kropp hittades den 9 april… - Så hemskt.
Känns om en upprepning av Laci Peterson.
- Var det maken? - Allt jag vet
- är att det jämt är en närstående. - Polisen råder alla
- att iaktta försiktighet. - Robert är en filur.
Tänk att han sa att den var värdelös.
Jag menar, titta här.
Det är en gåva.
Vi får promenera omkring i vår väns vackra fantasi.
- Den hjälpte inte. - Vad hjälpte inte?
Den var inte till hjälp, inte värdelös.
Och det var inte Robert, det var polisen som sa det.
Okej.
Det som Davide sa, jag blev rädd att han hade rätt.
Att vi inte visste allt som fanns att veta om henne.
Titta på de här minnena.
Ellie,
hon var vår person.
Jag förstår inte varför hon kände att hon behövde ha hemligheter för oss.
Kan jag behålla den här?
Nej, jag menar det är…
…inte min plats att ge dig tillstånd. Det är hennes.
Jag måste åka till kontoret.
Men jag såg till att du och Howard sitter vid mitt bord under prisutdelningen.
- Jag tänker komma ensam. - Okej. Mer champagne åt dig och mig.
- Ja. - Ja. Vi ses.
Vi ses senare.
KAN VI PRATA?
- Ellie. - Ja?
- Jag… Förlåt. - Hej.
Nej, nej. Ingen fara.
Jag har hört att du jobbar bra där inne.
Jag häftar mest bara papper, men det är bättre än att packa matvaror.
- Det är inget fel med att packa matvaror. - Du har aldrig gjort det.
Hur vet du det?
- Kan du signera mina dokument? - Ja.
Min handläggare behöver en underskrift från en arbetsledare.
Absolut. Allt bra med dina föräldrar?
- Ja. Tror det. - Ja?
Jag vet inte, jag försöker bara hålla mig ur vägen.
Varför? Sa du till mamma vad som hände?
- Om hon får veta skulle hon… - Nej, Marcus.
Jag har inte och tänker inte säga nåt. Vi har en pakt, okej?
Men du måste släppa det som hände den natten.
Försök få det ur tankarna.
Okej.
Sluta! Sluta!
Det räcker. Snälla sluta, sluta.
Snälla, ni vet att jag har svårt för sånt.
Det här erkännandet är bara en reflektion av allt ert hårda arbete, okej?
Om ni ska fira nåt, fira er själva.
Okej.
Ge mig en sekund.
Du är sen.
- Det här var inte min idé. - Du ogillar det,
- men det är bra för organisationen. - Enligt dig.
- Hej. - Eleanor, det här är Andrew.
Han jobbar för Legacy Magazine. Andrew, Eleanor Bouchet.
- Ms Bouchet, vilken ära. - Äran är min.
Om det är okej, börjar jag gärna
med lite bilder på dig, med personalen, på kontoret.
Okej. Ta täten.
Toppen.
- Här borta vid kameran. - Okej.
Ett där du ser ut genom fönstret.
- Hej. - Du hörde inte av dig på hela helgen.
- Jag trodde vi skulle hänga. - Jag planerade en födelsedagsfest.
Du, El, jag börjar tröttna på ursäkterna.
Antingen vill du ha mig, eller inte.
Allvarligt?
Skojar du? Idag av alla dagar.
Vi har en journalist på kontoret.
Du ger mig inte nåt val.
- Vi borde sluta träffas. - Vad menar du?
Vi måste nog hålla det professionellt från och med nu.
Har jag ingen talan?
Inte direkt.
Mitt kontor ligger här bak. Var vill du ha mig?
I din stol går bra.
- Okej, - Det var tråkigt att läsa om din vän.
Så himla brutalt. Jag hoppas polisen hittar den skyldige.
- Förlåt mig. Du var väl vän med henne? - Nancy Hennessey? Jag…
Förlåt, jag tyckte jag läste att ni två kände varandra…
Vi kände varandra. Jag bara…
Jag skulle föredra om vi fokuserar på varför du är här.
Visst, självklart. Inga problem.
Vi kan väl prata om 2012.
Du grundade det här 2012. Berätta om det året.
Vänligen hjälp mig välkomna Legacy Magazines
mottagare av priset för globalt inflytande 2026, Eleanor Bouchet.
Tack.
- Välförtjänt. - Wow.
- Kan jag be dig hålla det? - Ja, självklart.
Tack. Tack så mycket.
Tack till Legacy Magazine.
Jag är så tacksam. Jag…
Jag är omgiven av mina hjältar,
vilket innebär att den här utmärkelsen gör mig oerhört ödmjuk.
Jag beundrar så många av er, och hur ert arbete
verkligen kom sig av behov.
Ibland frågar jag mig om jag är rätt person att utföra det här arbetet.
Jag är inte perfekt.
Det är egentligen ingen av oss.
Men vi är villiga, eller hur?
Jag är villig att försöka. Att ställa upp.
Även när jag känner mig som en bedragare, när jag känner mig som ett monster.
Jag är villig att hänge mig åt ett gott ändamål.
För…
För det allmännas bästa.
Och det är väl därför vi alla är här?
För att vi vill vara en del av det allmännas bästa.
Så, tack. Tack för den här äran.
Jag är tacksam att vara här med er, att vi är tillsammans.
Tack.
Hejdå.
Du behövde inte stanna.
Marcus sitter barnvakt. Jag har inte bråttom hem.
Kan jag få en sån här?
Jag vill visa nåt jag hittade
- i Nancys dagbok. - Nej, Mare.
- Snälla. Ellie, bara titta. - Det här är inte rätt plats.
Titta på honom. Titta på hans ögon, hur hon tecknade dem.
Det är oförglömligt. Det här är nån som skrämde henne.
Och den enda person jag vet som skrämde Nancy så mycket var Scott.
Vad?
Han liknar killen i kyrkan.
På begravningen.
Ellie, vi måste ge den till polisen.
- Nej. Nej. Och säga vad? - Jo.
Att vi har en skiss av någon som kanske kan vara Nancys styvfar,
- som kanske var på begravningen? - Det är åtminstone nåt.
Annars har vi ingenting, Ellie. Vi har ingenting.
Där är hon, kvinnan för dagen.
- Hej. - Hoppas att jag inte stör.
- Donovan, hej! - Du ser fantastisk ut.
Jag vet att Howard inte har en aning om vad man gör med allt det där. Gud.
Kan du sluta flirta?
- Jag kan inte. - Hur mår Amanda?
Njuter av mitt underhåll.
Jag beklagar.
Det gör inte jag.
Jag måste ta det här.
Du borde vara så stolt. Din syster är en rockstjärna.
Hon föddes sån.
Det stod kl 18:00 på inbjudan.
Mitt möte drog över.
Det här är trevligt.
Höll nån ett tal? Grät du? Grät Mary?
- Ni grät båda två, va? - Vet du hur irriterande du är?
Har mamma hört av sig?
Ja. Jag fick ett lagom kortfattat gratulerande sms.
Det är det perfekta sättet att beskriva hennes kärlek.
Lagom kortfattad.
Vad är det med dig?
För nån som just mottagit ett stort pris verkar du inte så glad.
Vad är det värsta du nånsin gjort?
Wow. Den var jag inte beredd på.
- Champagne? - Tack.
Hela kvällen har alla sagt hur fantastisk jag är.
Hur modig och osjälvisk…
Det känns som om de pratar om nån annan.
Jag tycker att du är lite melodramatisk.
Kom igen, E. Du är alla skyddshelgons skyddshelgon.
Det är typ din grej. Se bara var vi befinner oss. Vad pratar du om?
- Vänta, du kan inte gå. Jag kom just. - Det stod 18:00 på inbjudan.
Är du okej?
Har det hänt nåt?
Nej. Jag mår bra.
Jag mår bättre än bra, jag…
Jag är väl ett helgon?
Jag ringer dig imorgon.
Hej, det är jag.
Du gör rätt i att inte svara.
Efter gårdagen skulle inte jag heller vilja prata med mig.
Men det visar sig att du är den enda jag vill prata med.
Jag är ledsen att jag ljög, och hoppas att du kan förlåta mig.
Jag var hård mot Nancy för att hon behöll sina hemligheter, och…
…jag gör exakt likadant.
Jag ångrar att jag inte sa sanningen, men jag ångrar inte det som hände.
Igår var första gången sen Nancys död som jag kände nåt annat än smärta.
Jag vet att du kände likadant.
Jag körde hemåt…
…och bara fortsatte köra.
Åker du nånsin ut med din pappas båt?
Nej, inte på de senaste åren.
Donovan har den nu.
Vad synd.
Hon var en skönhet.
Donovan.
Har jag sagt att jag vann en tävling i att hålla andan när jag gick i sexan?
Nej.
Väldigt imponerande.
Det var väldigt imponerande. Två minuter och fyrtiosju sekunder.
- Wow. - Japp.
Utmanar du mig?
Sanning eller konka?
- Hur gamla är vi? - Sanning eller konka?
- Sanning. - Det är fel svar.
- Nej, nej, nej, nej. - Kom igen.
- Jag är ledsen. - Knappast.
Du behövde en knuff.
- Jaså? En sån här? - Du behövde…
Pappa?
Ellie? Vad pågår här?
Vad gör du här? Du borde vara i skolan.
Vi typ stack.
Jag tänkte att det vore coolt att ta en sorgeresa.
Är det alkohol?
Knappt.
- Har du sex med min pappa? - Cora. Nej, det är…
…inget sånt. Eleanor kom för att hjälpa mig med din mors saker.
Det gjorde ni igår.
Ja, det gjorde vi, och det var väldigt jobbigt för mig.
Så många minnen att jag var tvungen att sluta och Eleanor sov över.
Det är inget på gång här.
Inget, inget.
Och idag fortsatte vi med lådorna,
och det var fortfarande jobbigt.
Behövde en paus, du vet?
Vi… Vi saknar din mor så mycket.
Det är ingen ursäkt.
Vi är de vuxna, vi borde uppföra oss därefter.
Cora, jag är ledsen. Det här är så opassande.
Lika opassande som att dricka alkohol och skolka, okej?
Ni tjejer kan sova över,
och sen åker vi tillbaka till skolan imorgon bitti. Okej?
Herregud.
- Hon hatar mig. - Inte alls.
Det gör hon, såg du blicken i hennes ögon?
Jag har aldrig ljugit för henne.
Hon trodde nog inte på ett enda ord.
Nej, hon klarar sig. Hon är en Hennessey.
- Vad betyder det? - I min familj ställer man inga frågor.
Det man får höra tar man som sanning, oavsett bevis om motsatsen.
Det är i hennes DNA.
Hon är inte bara Hennessey.
Hon har lite Nancy i sig.
Ja.
Det där kändes väldigt farligt.
Att bli påkomna så där.
Tycker du att vi borde sluta?
Är det vad du vill?
Nej.
God morgon, allihop.
Hoppas ni hade roligt igår kväll
och att alla fått en chans att sova bort sina baksmällor.
Jag dömer inte, Rory.
Olivia, kan du skriva ut mitt schema för dagen?
- …vi pratar om det idag… - Tack.
- …och jag återkopplar… - Hej.
…så snart som möjligt, men problemet är… Problemet är…
- Är Jordan sen? - Han sjukanmälde sig.
Vad är det med alla?
- Vet du inte? - Vet vad?
Olivia, ge oss rummet.
Tack.
Har jag missat nåt? Vad är det som pågår?
Jag har försökt vara respektfull och ge dig tid att sörja,
- men ditt privatliv sabbar våra affärer. - Vad pratar du om?
Du har ingen TikTok, va?
- Är det en allvarlig fråga? - Fan.
Det lades upp en video imorse.
Av Roberts dotter, Cora.
Hon sa rakt ut att du och Robert ligger med varandra.
Hon nämnde dig inte vid namn,
men några internetsnokare räknade ut att det var du.
Nå… Det är befängt.
Det må så vara, men jag drunknar i telefonsamtal.
Legacy hörde av sig. De funderar på att stryka artikeln.
Vissa av våra programpartners
- tror att vi är i trubbel. - Jag måste se videon.
- Du måste visa den för mig. - Jag har redan sagt vad…
Kan nån vara vänlig och visa mig videon? Jag måste se den. Nån, snälla?
- Eleanor. - Sluta!
Jag måste se den jävla videon! Snälla.
Tack, Marcus.
Visst suger det när ens döda mammas bästa vän knullar ens pappa?
Tycker bara jag så?
Toppen.
Visst suger det när ens döda mammas bästa vän knullar ens pappa?
INSPEKTÖR GANZ
Fan.
Vet du
att jag får en notifikation varje gång vårt namn nämns?
Din tajming är dålig.
Det är en sak att fantisera om att ligga med Robert.
Det är nåt helt annat att faktiskt göra det,
bli påkommen och skapa satans jävla rubriker.
Cora var upprörd, hon visste inte vad hon såg.
Det här är bara ett stort missförstånd.
Gör inte så. Skäm inte ut dig själv och förolämpa inte mig genom att ljuga.
Har du sett nyheterna?
Gud, nej, men vad som än sägs kan ställas tillrätta med ett uttalande.
Snälla, överdriv inte det här.
Advokaterna ringer, mamma pratar om att flyga hit.
Om det här blir värre, Eleanor, och tro mig, det kommer det bli,
kommer Roberts familj göra allt de kan för att rentvå honom,
och då kommer det bli du som får skulden.
- Hoppas verkligen att kuken var värd det. - Sluta! Bara sluta, okej?
Jag har inte tid med dina påhitt, Donovan.
Det här är bara en kris som måste hanteras.
Jag visste att det skulle gå så här.
Jag menar, aset har fått dig att uppföra dig som en vit tjej, och du…
Hej, kom in. Förlåt, ignorera röran. Jag fick just iväg tjejerna till skolan
och står och tvättar för Artie kissar i sängen.
Hon har gjort det av och till i några veckor nu.
Jag menar, Howard tål det inte, och jag tänkte…
Han vill köpa plastlakan,
åtminstone tills hon är äldre, men jag vet inte, det känns så…
Vad är det?
Vad?
Vad är det som pågår? Du skrämmer mig.
Jag låg med Robert när vi var i Ojai tillsammans,
och Cora såg oss där.
Igår kväll kom hon till huset, imorse postade hon en video om det.
Den finns online nu, och det finns artiklar och frågor
angående om Robert och jag hade nån slags affär,
och kanske till och med dödade Nancy på grund av det.
Mary, jag har inte berättat det här, men det finns ett brev.
Robert kände till affären med David, och de bråkade.
Han var upprörd och Nancy var rädd, och jag antar…
Jag vet inte, men han skrev en ursäkt till henne.
Det verkar väldigt fällande, men han sa att han inget gjorde, inte skadade henne.
Förlåt.
Jag vet att jag borde ha berättat det här, men jag…
Jag bearbetade det själv, och jag trodde att
- du kanske inte skulle… - Han ljög.
Han låtsades att han inget visste om affären, om David.
Han ljög.
Så vi måste ge det där brevet till polisen.
- Det kan vi inte. - Vadå "kan inte?"
Det är bevis.
Konkreta bevis. Han dödade Nancy.
- Men det gjorde han inte. - Det vet du inte.
- Jo. - Skyldiga personer ljuger.
Jag vet att det ser illa ut.
Ser illa ut? Det är ett motiv.
Gud, du kan hamna i fängelse, förstår du det?
Vi har advokater och de kan lösa det här. Jag har ett alibi.
Du låg med Robert.
Gud, jag kan inte ens tro att jag säger det. Jag…
Jag trodde din besatthet av honom var över.
Det är inte besatthet.
Vi bryr oss om varandra.
Men han valde väl inte dig?
- Han valde inte dig. - Han valde mig nu.
Varför beter du dig så jävla självgott över det här?
Ditt äktenskap började med en affär.
- Inte… - Tänk om han och jag kunde få…
- …samma sak. - …nåt äkta?
Jag älskar redan Cora, jag skulle göra allt för henne.
Håll käften!
Hör du ens vad du säger?
Inget som du och Robert har är äkta. Du vet inte vad äkta är.
Äkta är tvätt på golvet och disk i diskhon…
…och läkartider, och skador, skrapsår och uppoffringar är äkta.
Äkta är att min man är i Ohio just nu, på jobbintervju.
Vilket innebär att vi kanske måste förflytta hela våra liv. Verklighet.
Det du har är en jävla fantasi med en annan kvinnas make.
Ska du flytta?
Vad spelar det för roll?
- Vad menar du? Du är min bäst… - "Bästa vän?"
- Ja. - Det var Nancy också.
Ellie, du knullar hennes man.
Han utnyttjar dig.
- Nej. - Jo.
- Nej. Du har fel. - Ut ur mitt hus.
Mary, snälla. Du förstår inte.
Det här är annorlunda. Det är inte som du tror. Det är…
Ut ur mitt hus.
Mary?
Nu!
- Ms Bouchet. - Ja.
- Det här börjar bli en riktig cirkus. - Ja.
- Jag försökte nå dig. - Morgonen har varit lång.
- Kan vi gå in? - Det tar bara en minut.
En Jordan Thomas ringde till tipslinjen. Han säger sig jobba för dig.
Det gör han.
Han sa att han var med dig natten mrs Hennessey mördades.
Att ni två har en sexuell relation.
Det är väl snarare ett regelbrott? Inte ett brott.
Ja, men det finns ett problem.
Enligt hans uttalande kom du till hans bostad kl 01:00.
Brottsteknikerna beräknar att mrs Hennessey dog runt midnatt.
Ingen kan styrka var mr Hennessey befann sig,
han vägrar att prata, men säger att han var hemma.
Du sa att du var hemma.
Nu kommer anklagelser om att ni två hade en sexuell relation?
Ska vi bara stå här ute
och prata om vem jag får eller inte får ligga med?
Eller tänker ni leta efter Nancys älskare, David?
Vi har kontaktat alla förknippade med mrs Hennessey,
och ingen har hört talas om nån David.
Och om jag minns rätt var du den första som nämnde en älskare.
Antingen gjorde du det för att förvilla oss,
eller så borde vi leta efter en man som använder David som ett alias.
Vilket är det, ms Bouchet?
Jag borde nog inte säga nåt mer
- förrän jag har en advokat här. - Det går bra.
I det här läget råder jag er att skaffa en.
Ms Bouchet.
Varför är jag inte förvånad?
- Takt var aldrig din styrka. - Kit.
Hon borde inte vara här. Det vet du.
Du har tillräckligt just nu.
Jag ber om ursäkt. Det har varit så här i timtal.
Var kan vi prata?
Hur mår Cora?
Hon är arg, milt sagt.
Hon vägrar fortfarande ta bort videon.
- Jag borde ringa henne. - Det skulle inte jag göra.
Jag kan förklara allt.
Låt det gå några dagar.
Hon bor hos Kit nu, tills allt lägger sig.
Håll henne undan gamarna.
Hur mår du?
Det var inte därför du kom.
Typ.
Jag har inte tänkt igenom det här ordentligt,
men vi kan väl göra ett gemensamt uttalande?
Vi kan förneka alla rykten,
givetvis utan att säga nåt som skulle skada Cora,
men vi kunde… …påminna folk om
att Nancys mördare fortfarande går fri och att de bör oroa sig för honom.
- Det är nog för sent för det. - Varför?
Våra advokater kan snickra ihop vårt uttalande, då vinner vi tid,
och behöver inte göra det officiellt förrän vi är redo.
Vad händer?
Mina advokater råder mig att sluta kommunicera med dig.
Och du planerar att lyda det rådet?
- Om det är din familj… - Det är det inte.
Igår kväll, vi…
Var det… Herregud.
Du fick mig att känna som om det var äkta.
Som om vi, efter alla dessa år, kunde… Du fick mig att tro dig.
Jag förlorade min fru.
Det var allt det var. Det var allt.
Det är inte rättvist. Jag var där.
- Det här… Vi har nåt. - Det finns inget "vi".
Jag måste få tillbaka mitt brev.
Fan ta dig och fan ta din nykterhet.
Din andedräkt luktar whisky.
Jag var med min mor på sjukhuset kvällen min far dog.
Hennes ögon var torra.
Hon sa att gråt var njutningslystet.
Att vi kvinnor måste acceptera förlust och sorg.
Vi måste absorbera allt vi kan.
Men hur mycket mer var jag tvungen att acceptera?
Hej.
Förlåt.
"Förlåt att jag skrämde dig så."
Fan.
Varje år på årsdagen av pappas bortgång
brukade Robert planera en resa så vi kunde fiska.
Jag behövde aldrig påminna honom, han bara dök upp, och så åkte vi.
Och det här gjorde vi i kanske tio år.
Långt efter att nån annan fortfarande pratade om pappa.
Och Nancy hade inget emot det.
Jag tror att hon kanske uppmuntrade det…
…av medlidande.
Som om hon lät mig låna en liten bit av hennes liv…
…bara för en dag.
Jag har varit kär i Robert Hennessey sen jag var 18 år gammal.
Men jag är klar.
Det är över.
Tror du att han gjorde det?
Jag har sett honom ljuga för Cora som om det var ingenting.
Det var bara så lätt.
Du vet, så naturligt för honom.
Jag tror det är dags att du berättar allt för mig.
Varenda liten grej du gjorde natten Nancy dog.
Middagen var över strax efter 21:00,
och då messade jag Jordan Thomas att jag var på väg till honom.
Mr Thomas är min projektmanager.
Vi hade haft en sexuell relation de senaste sex månaderna.
"Hade", dåtid.
Jag kom fram till mr Thomas hem runt 22:15, men jag gick inte in.
Jag fick ett sms från Marcus Simpson.
Marcus är min bästa vän Mary Simpsons son, och han hade fått problem.
Han behövde min hjälp.
Han var skyldig några bookmakers pengar. Jag åkte för att hämta honom.
Jag ger er gärna den adressen.
Efter det åkte jag tillbaka till mr Thomas hem,
och kom dit ungefär kl 01:00.
Robert Hennessey ringde mig angående Nancy några timmar senare.
Resten har polisen dokumenterat.
Men Marcus Simpson har skyddstillsyn.
Han kan inte riskera att hamna i trubbel igen.
Ni kan använda vilken del av mitt alibi ni vill, men håll hans namn utanför.
Det skulle krossa Mary om han blev inblandad i det här.
Det borde inte bli nåt problem. Vi kan hålla hans namn hemligt.
Okej.
- Så, vad händer nu? - Du låter oss skapa ditt försvar.
Vår privata utredare börjar
gå igenom detaljerna från brottsplatsen. Då får vi veta vad polisen vet.
Skenheliga humanitärer brukar inte knulla sina underordnade.
Ja, du har varit upptagen.
Stolt över dig.
- Nu är du bara grym. - Nej, jag menar allvar.
Du flydde inte.
Du släppte in nån.
Jag har funderat på din fråga.
Vilken av dem?
Det värsta jag nånsin gjort.
Hade jag druckit några drinkar?
Du var väldigt nykter.
Och om min syndalista är lite lång, E, du…
…du är godare än de flesta.
Du är inget helgon, och det du gjorde var olyckligt.
Tvivla inte, dina vänner får bästa versionen av dig.
Jag lovar dig, Nancy visste hur mycket du älskade henne.
Tack för att du säger det.
- Jag ringer från flygplatsen. - Okej.
Jag berättade för Nancy vad hon betydde för mig. Jag sa det ofta.
Men kärlek är inte det man säger, utan det man gör.
Och den kvällen, för Nancy, gjorde jag inte tillräckligt.
TRE TIMMAR FÖRE NANCYS DÖD
- Tack och lov att du är kvar. - Åkte inte du?
Jag kan inte… Jag klarar det inte ensam.
Kan du följa med mig?
För att hjälpa dig dumpa din älskare?
- Du måste skämta. - Det är…
Det är inte som du tror. Det är så mycket värre.
Jag klarar det inte ensam.
Du har hanterat mycket mer komplicerade situationer.
Du kommer fixa det.
Du löser det. Tack så mycket.
Ring mig imorgon.
Vad gör du?
- Varför är du så bitchig mot mig? - Det är jag inte.
Jag har hört dig prata om den här mannen i evigheter. Jag har fått nog.
Mary skulle följa med mig.
- Fan, ring Mary, då. - Jag behöver dig.
Du måste skärpa dig. Du har ett fantastiskt äktenskap.
Är det problemet här?
- Sluta. - Wow, Ellie. Snacka om patetiskt.
Vet du vad som är patetiskt?
Att vara otrogen mot sin make och vara för feg för att säga sanningen.
Ut ur min jävla bil.
- Snälla, följ med mig. - Nej.
- Snälla, följ med. - Ut ur min bil.
- Snälla, följ med. - Ut ur min bil!
Jag vet vem David är.
Undertexter: Victoria Heaps