Downloaded from YTS.MX
FILMUL A FOST REALIZAT CU ACCES RAR LA ÎNREGISTRĂRILE MISIUNII APOLLO 13,
Official YIFY movies site: YTS.MX
PRECUM ȘI INTERVIURI CU ECHIPAJUL, FAMILIILE LOR ȘI CENTRUL DE CONTROL.
S-AU FOLOSIT TEHNICI DE RECONSTRUCȚIE PENTRU PĂRȚILE NEACOPERITE VIZUAL,
INCLUSIV FILMĂRI ALE ALTOR MISIUNI NASA.
13 APRILIE 1970
LA 200.000 DE MILE DE PĂMÂNT
ULTIMA TRANSMISIUNE TV DE LA ECHIPAJUL APOLLO 13
Suntem gata la TV când sunteți și voi, 13.
Mă uit pe hubloul din dreapta acum
și se vede obiectivul, nu prea departe.
Începe să pară mai mare acum.
Avem o imagine bună a destinației.
Vă oferim un cadru rapid
cu divertismentul de la bord.
Magnetofonul ne-a ajutat
să ne treacă timpul
în drumul spre Lună, cântă tema muzicală din 2001.
Echipajul de pe Apollo 13
vă urează o seară plăcută și noapte bună!
ALARMĂ PRINCIPALĂ
Houston, am avut o problemă.
Apollo 13 a suferit o defecțiune electrică majoră.
Jim Lovell a spus: „Houston, am avut o problemă.”
Avem o criză.
…o bubuitură…
APOLLO 13: SUPRAVIEȚUIREA
CU PATRU LUNI MAI DEVREME
Acum, la Cape Kennedy,
americanii se pregătesc pentru o nouă aselenizare.
Apollo 13
este al cincilea zbor lunar
și va fi a treia aselenizare.
Trei tineri americani,
iar comandantul Jim Lovell ne e cunoscut,
tată a patru copii, aflat la al patrulea zbor spațial.
Calmitatea lui Lovell a fost pe placul colegilor,
care se plictisesc de piloți răsfățați.
Fred Haise, din Mississippi,
era jurnalist în liceu și voia să devină reporter sportiv.
Fiind pilot al modului lunar, va călători pe Lună cu cdt. Lovell.
Ken Mattingly, clasat pe primul loc la testul de pilotaj,
e extrem de dedicat muncii, chiar și după standardele astronauților.
Zborul e viața lui, tot ce și-a dorit de când avea trei ani.
Mulți au întrebat de ce mergem pe Lună.
Care e răspunsul tău la întrebarea asta?
Misiunea Apollo 13 este una continuă.
Vrem să descoperim multe despre originea Lunii
și astfel, despre originea planetei noastre.
Vom aseleniza într-o zonă cu totul diferită
de Apollo 11 și 12.
Va fi o regiune deluroasă
chiar în munții Lunii, făcând zborul și mai riscant.
Unii considerăm călătoria în spațiu ca pe căutarea altui Eden.
Omul a prăduit locul în care se află
și poate că ar trebui să-și găsească un alt loc.
Puterea rachetelor este fascinantă pentru oameni.
M-a fascinat și pe mine,
cu mult să existe NASA sau altceva.
Bun-venit pe Lună, Houston!
Eram în primul zbor spre Lună pe Apollo 8, de Crăciun în '68.
Crăciun fericit, Jim!
APOLLO 8 FILME DE ACASĂ
Eram atât de curioși, de încântați,
ca niște școlari care priveam într-o cofetărie,
uitându-ne la cratere antice de la 60 de mile distanță.
Dar n-am putut aseleniza.
Vă anunț că există Moș Crăciun.
Voi știți cel mai bine.
Jim Lovell vrea să observe un vârf care n-a mai fost numit
și vrea să-l numească Muntele Marilyn.
Cum te-ai simțit când au orbitat-o?
Eram neliniștită.
Trebuie să recunosc. N-ar fi normal să nu spun.
- Cum te-ai simțit când au ieșit? - Eram extaziată.
Există Moș Crăciun. A spus-o soțul meu. A sunat minunat.
Și sunt mândră de el.
Apoi am fost rezervă pentru Neil Armstrong pe Apollo 11.
Un pas mic pentru om…
un salt uriaș pentru omenire.
ARMSTRONG PE LUNĂ
Voiam să fac același lucru.
Sunt pregătit.
Jim, mă întreb
ce părere au soția și copiii despre asta.
Soția știe că n-o să mai particip la alte zboruri.
A fost o văduvă spațială în ultimii șase sau șapte ani.
Dar tot abia aștept să zbor.
Pari să… poți scăpa de toate.
Îți lași…
Lași copiii jos.
Ai șansa să ajungi acolo
și să vezi lucrurile dintr-o perspectivă reală.
Așa e și cu zborul spațial.
Nu prea eram de acord să zboare din nou,
dar nu i-am spus niciodată nimic, evident.
Trebuie să învingi soarta.
A fost primul care să se întoarcă pe Lună, a doua oară,
și eram destul de temătoare.
CPT. JAMES A. LOVELL JR. ȘI FAMILIA
Nu m-a pregătit nimic pentru viața de soție de astronaut.
Ajungi imediat în atenția publică.
Parade cu confetti prin diferite orașe.
Am fost la Casa Albă.
Dle președinte, vă prezint familia Lovell.
Dl James Lovell Jr.
A fost o mare sărbătoare după Apollo 8.
Dar era un zbor riscant.
Atunci nu știam
că erau șanse de doar 50% ca să se întoarcă.
Doar 50% șanse.
Nu poți să-ți spui că nu se vor întoarce.
Am fost întrebată:
„Cum e să fii fiică de astronaut?”
Mereu rămân uimită de ce ar crede cineva că sunt altceva
decât fiica tatălui meu.
Părinții ne-a crescut
să știm că s-ar putea duce pe Lună,
dar e ca tatăl altcuiva
care se pregătește să se ducă la birou.
Jim, după patru zboruri,
poate un bărbat să-și găsească normalitatea?
Sper că da. O să încerc după acest zbor.
TE IUBIM, TATĂ
Eram încântați că Jim va păși pe Lună.
Dar de ce 13?
Mi s-a zis că Marilyn era îngrijorată
despre lansarea lui Apollo 13
la 13:13 ora centrală.
E tipic pentru noua lume a zborului spațial
să sfideze superstiții și să nu se teamă de 13,
mai ales într-o țară care omite adesea numărul,
cum ar fi la etaje sau la locurile din avion.
Jim Lovell nu e deloc superstițios.
Fred Haise a spus că și-ar fi dorit să fie lansat vineri, pe 13.
Ken, tu ai superstiții cu privire la Apollo 13?
Nu, îmi pare bine.
Zborul Apollo 13 este pus sub semnul întrebării.
Doctorii au confirmat
că astronautul Mattingly a fost expus la rubeolă.
Rămân două opțiuni.
Se amână zborul, costând câteva sute de mii de dolari
sau îl înlocuiesc cu John Swigert Jr.
ca pilot al modulului de comandă.
Lovell a lucrat îndeaproape cu Mattingly timp de un an.
Nu e posibil să spună:
„Hai să așteptăm o lună și să-l luăm și pe Mattingly”?
Comandantul misiunii are sarcina extraordinară
de a analiza sentimentele personale
prin prisma costului de a amâna misiunea cu o lună.
Amânasem deja zborul din martie în aprilie.
Filosofia mea e să nu ratezi nicio ocazie.
L-am lăsat pe Ken în urmă.
ZIUA LANSĂRII
Astăzi, încă trei americani pleacă în spațiu,
în cea mai periculoasă misiune de până acum
și deja este una unică,
de vreme ce unul dintre ei n-a știut că pleacă până ieri.
Un nou membru, Jack Swigert,
livra ziare pentru a-și plăti lecțiile de zbor.
S-a întâmplat atât de repede, că nici n-a apucat să-și sune familia.
În misiunea ta stă povara întregii țări,
nu vrei să dezamăgești.
Centrul de lansare Apollo Saturn.
Au rămas 3 ore, 7 minute și 26 de secunde.
CENTRUL DE CONTROL, HOUSTON
Adineauri
a ajuns Ken Mattingly la Centrul de Control.
Ken va asista la consolă.
Ne pare rău să te vedem aici.
Creștea adrenalina în camera de control. Era palpabilă.
Fundașul echipei e directorul de zbor.
Are o echipă de 15-21 de controlori.
Oameni care analizează cum să ajungem unde vrem
și cum să revenim pe Pământ în siguranță.
Am văzut reușitele.
Am văzut pierderi de echipaj.
Aici are loc partea importantă a zborului spațial.
Sunt vehicule în trei etape.
Motoare mari care te ridică de la suprafață.
A doua etapă, care te duce pe orbită.
în a treia etapă ajungi spre Lună.
Simți că ai fluturași în stomac.
E adevărat. Chiar se va întâmpla.
Centrul de lansare Apollo Saturn.
Mai sunt 25 de minute.
Mai sunt 25…
Aveam de gând să nu mă duc la lansare
și încercam să găsesc tot soiul de scuze.
În ultima clipă,
am hotărât că n-aș suporta să nu-l mai văd
și a trebuit să-i duc pe copii și să-mi iau rămas-bun.
Am avut prieteni ai căror tați muriseră în accidente sau uciși
și mereu mi-a fost teamă, văzându-i la lansare
și mereu aveam un gol în stomac.
Secvența de lansare a început.
Cincizeci și șase de secunde, iar Apollo 13 are confirmare de plecare.
Nu ai ce face înăuntru.
În caz de ceva, trăgeam mânerul de anulare
și acționa racheta de salvare.
Se auzeau deschizându-se supapele,
iar combustibilul începea să curgă prin galerii.
Treisprezece, doisprezece, unsprezece, zece, nouă, opt…
A început secvența de aprindere.
…șase, cinci, patru, trei, doi, unu, zero!
Cronometrul merge.
Avem confirmare și lansare la 14:13.
Eram cât se putea de aproape.
Pământul s-a zguduit.
Centrul de Control, Houston. Avem o primă etapă bună.
Rotire completă, în tangaj.
Altitudine, 1,2 mile.
Viteză, 1.646 km/h.
13, Houston, prima etapă. Cabină stabilă.
La un minut și zece secunde avem o altitudine de 4,1 mile.
Altitudinea e de 17 mile, urmează separarea.
Pregătiți separarea!
Pregătim. Recepționat.
Motorul intern!
Jim Lovell a raportat că motorul intern s-a oprit prematur în a doua etapă.
Al cincilea motor s-a defectat.
Am aflat că motorul central dintre cele cinci s-a oprit.
Acum continuă doar cu patru motoare din cinci.
Houston, ce s-a întâmplat?
Nu știm de ce motorul central s-a oprit prematur.
ANULARE
Nu vedeți nicio problemă, nu?
Nu…
Nimic.
Celelalte motoare merg.
Celelalte motoare merg. Sunteți în regulă.
Li s-a spus că pot urca cu patru motoare.
Va dura mai mult să ajungă.
Sunt aproape pe orbită.
Măcar e o lansare interesantă.
Ceva merge prost la fiecare zbor.
Asta era criza noastră.
„Suntem pe drum.”
Medicul raportează la lansare
următoarele ritmuri cardiace ale echipajului.
Comandantul Jim Lovell a avut un ritm cardiac de maxim 116.
Jack Swigert a avut un ritm cardiac de maxim 102.
Fred Haise a avut un ritm cardiac de maxim 102.
Chiar e o cursă interesantă.
Ia te uite!
Chiar e zero gravitație.
Apollo 13, Houston,
orbita preliminară arată bine.
Recepționat, Houston, mă bucur să fiu iar sus.
O parte fascinantă a zborului spațial
este observarea Pământului.
Lucrurile devin mai mici.
Țările par mai mici,
iar problemele tuturor par mai mici.
Are un efect tranchilizant,
să stai acolo și să observi cum trec țările mari așa de liniștit.
E greu de imaginat de ce oamenii nu pot trăi în pace.
După ce astronauții au verificat toate sistemele,
unitatea de instrumente, ajutată de date computerizate
de la Centrul din Houston, confirmă a treia etapă.
Și Apollo e în drum spre Lună.
Sediul echipajului, în care trăiesc și lucrează,
e modulul de comandă.
E singura parte care se întoarce de pe Lună.
Nava Apollo are un modul de serviciu,
care adăpostește rezervoarele de oxigen,
echipament electronic,
sursa de energie și apa potabilă.
Nava se desprinde în a treia etapă,
se întoarce…
revine…
andochează la modulul lunar
care va duce doi astronauți pe suprafața Lunii.
Am andocat, Houston.
Foarte frumos.
Așa ajung cele două nave pe Lună.
Apollo 13 se află la 24.916 mile nautice de Pământ.
Am fost la lansare,
ne-am întors.
Au montat niște cutiuțe acasă. Erau difuzoare.
Se auzea tot ce se întâmpla.
Am vrea să aflăm știrile.
Bun, să vedem!
The Beatles au anunțat că nu vor mai cânta în trupă.
Totul mersese bine.
Era doar încă una. Era a patra lui misiune.
Aveam câte un difuzor în fiecare cameră.
Le ținem pornite mereu. Erau pornite și la culcare
Fred se ocupă de distracția lui preferată.
Își montează hamacul.
E cam dificil să urci într-un hamac.
Nu știu dacă plutesc departe de el
sau dacă se îndepărtează de mine.
Mergem la culcare.
Bine, Jim. Noapte bună!
Când eram tineri, stăteam pe acoperișul clădirii în care locuiam eu.
Jim îmi arăta diferite stele
și îmi spunea: „Gândește-te că omul s-ar putea duce acolo cândva!”
El prezicea asta în 1952.
E uimitor.
Jim Lovell a crescut în Milwaukee.
S-a însurat cu iubita din liceu, Marilyn Gerlach.
Au doi băieți și două fete.
Ne-am întâlnit în liceu.
Asta era la începutul anilor '40.
Tatăl lui murise când Jim avea 12 ani.
Locuia într-o garsonieră cu mama lui.
El dormea pe canapea, dar ea atât și-a permis,
acel apartament mic.
Într-o zi, m-a întrebat dacă pot să-i fac o favoare:
„Vrei să mergi cu mine la bal?”
I-am zis: „Nu știu. Nu știu să dansez.”
Și mi-a zis că mă învață el.
Când ne-am hotărât să ne căsătorim, nu știam
că va fi pilot de încercări.
Știam că voia să devină pilot.
Apoi s-a apucat de pilotat avioane și am acceptat.
În 1962, a fost unul dintre cei nouă
din peste 200 care au promovat evaluarea
pentru al doilea grup de astronauți.
Eram 32 de cobai care intram pe ușă
și nu știam ce ni se va întâmpla.
Cred că a fost cea mai dură examinare din viață.
Mulți spuneau: „Asta e nebunie curată!”
La Cape exploda câte o rachetă aproape la două zile.
Am pierdut mulți prieteni.
Mereu mergeam la câte o înmormântare.
Erau vremuri dificile pentru noi, femeile.
Cred că foarte puțini au crezut
că vom aseleniza până la sfârșitul deceniului.
Războiul din Vietnam continuă.
Era o perioadă nefastă pentru țară.
Cu revolte și asasinate…
Dr. Martin Luther King a fost împușcat mortal în Memphis, Tennessee.
Și războiul.
Suntem bogați material, dar zdrențuiți sufletește,
ne avântăm cu mare precizie spre Lună,
dar pe Pământ ne afundăm în dezbinare.
Simțeam că făceam parte din ceva care înălța
poporul american.
Recompensele eclipsează riscurile.
Jim, ai trecut prin mai multe zboruri decât oricine.
Ți-a fost teamă vreodată?
Cred că cei care spun că nu le-a fost se mint singuri.
Nava Apollo și cei trei de la bord
sunt pe cale să infirme
teoriile despre piaza rea și numărul 13.
Apollo 13, lansată la și 13 minute sâmbătă,
își petrece ziua de 13 aprilie fără incidente în spațiu.
În zborurile anterioare, sala de presă din Houston
era plină de circa 2.500 de corespondenți.
Dar, pentru acest zbor au apărut doar 500.
Probabil că deja aselenizarea devenise aproape rutină.
Apollo Control Houston așteptăm transmisia televizată.
Ne-am dus toate la Centrul de Control ca să-i auzim.
M-am liniștit când l-am văzut pe Jim.
Bun, ești la Camera ascunsă!
Astăzi vrem
să vă ducem din Odyssey în Aquarius,
vehiculul de aselenizare.
Acum stau cu capul pe podea,
când ajung la ML.
ML, această pasăre ciudată, cum funcționează?
Asta e nava spațială folosită pentru a-i duce pe suprafața Lunii.
Doi din trei astronauți
intră în ML, târându-se prin tunel.
Se detașează de modulele de serviciu și de comandă
și coboară pe suprafața Lunii.
Acum mă uit pe hublou
și, nu prea departe, se vede obiectivul,
începe să pară mai mare acum.
Magnetofonul ne-a ajutat
să ne treacă timpul în drumul spre Lună.
Echipajul de pe Apollo 13
vă urează o seară plăcută și noapte bună!
Totul continuă să meargă bine la bordul Apollo 13.
Vrem să verificați propulsorul C4.
Jack, bateria B s-a încărcat.
Avem o listă de bifat înainte de culcare.
Recepționat.
Ne pregătim să încheiem.
Mai avem ceva de verificat când puteți.
Vrem să amestecați rezervoarele criogenice.
ALARMĂ PRINCIPALĂ
Houston, am avut o problemă.
Houston. Repetă, te rog.
Houston, am avut o problemă.
Pierdere de tensiune la magistrala B.
Bine, așteptați! Verificăm.
Echipajul a raportat că magistrala B arată o cădere de tensiune.
Un ritm cardiac este incredibil.
Arată 189.
Serios?
Au sărit în sus când s-a întâmplat.
Primul gând a fost că am fost loviți de un meteorit.
S-a auzit o bubuitură puternică și s-au aprins sistemele de avertizare.
Iar al doilea rezervor de oxigen indică zero. Ați auzit?
Nu se poate.
Nu înțeleg. Nu…
Nu crezi că asta e presiunea?
Nu.
Datele nu au nicio noimă.
Nu știam ce s-ar fi putut întâmpla.
Putem să-i ajutăm?
Instrumentele sunt de vină sau e o problemă?
Houston, privind prin hublou, mi se pare
că avem niște scăpări.
Evacuăm ceva în spațiu.
Un fel de gaz.
Dumnezeule!
Avem un raport special despre Apollo 13.
Nava Apollo 13 a suferit o defecțiune electrică majoră.
Jim Lovell și Fred Haise au auzit o bubuitură.
Au spus că au văzut carburant,
se pare că au pierderi de oxigen și azot,
iar măsurătorile pentru ele indicau zero.
Atunci ne-am spus: „Vehiculul se strică.”
„În curând, vom rămâne fără oxigen.”
Houston, ne mai auziți?
Afirmativ, vă auzim.
Încercăm să venim cu niște idei bune.
Vreau să folosesc rezervorul criogenic.
…o întoarcere rapidă…
…n-avem de ales, trebuie s-o facem.
S-ar putea să-l fi pierdut…
Haideți să ne păstrăm calmul!
Să rezolvăm problema, dar să n-o înrăutățim cu presupuneri!
Suntem în rahat.
Suntem la 200.000 de mile de Terra.
Circa 50.000 de mile de suprafața Lunii.
Am concluzionat
că a avut loc o explozie la bordul navei.
Două celule sunt dezactivate și sunt principalele sisteme de energie.
Ultima celulă se stinge.
Avem mai puțin de două ore.
Ăsta e sfârșitul.
Două din trei celule s-au oprit. Nu mai mergem pe Lună.
Apollo 13 e la două treimi din drum,
la 200.000 de mile de Terra, în punctul în care, în caz de urgență,
mai bine se învârt în jurul Lunii
decât să anuleze imediat.
Sarcina noastră e să începem o evacuare metodică,
din modulul de comandă în cel lunar.
Toți controlorii de zbor,
vreau să calculați energia minimă
pentru a susține viața pe ML.
E cam dificil.
Sunt col. Stafford, îl aștept pe vicepreședinte.
Bună ziua, domnule!
Cât de rău e?
Vom activa modulul lunar ca pe o barcă de salvare.
Slavă Domnului că o avem la bord!
Da, așa este.
Va furniza apă, oxigen
și energie electrică.
Vrem să oprim modulul de comandă în scurt timp.
E o situație critică, dar lucrăm ca nebunii ca s-o rezolvăm.
Vedem o scenă disperată, mare concentrare la Centrul de Control din Houston,
iar Jim Lovell și Fred Haise
au ajuns pe modulul lunar Aquarius,
unde au energie electrică și oxigen ca să supraviețuiască.
Activare 20.
„Pornire” sună simplu,
dar nu e ca un întrerupător din casă.
N-am mai pornit un modul lunar în astfel de circumstanțe.
Și nu ne-am gândit niciodată să oprim un modul de comandă.
- Zbor, EECOM. - Spune!
Avem noutăți despre timp.
Se pare că avem 15 minute.
CAPCOM,
vom rămâne fără energie în 15 minute.
Echipajul are 15 minute ca să pornească modulul lunar.
Procedura durează cam 20 de minute.
Nu avem mult timp.
Fred, credem că mai avem energie 15 minute în modulul de comandă.
Mersi, Jack.
Fred Haise încă pornește modulul lunar.
Stai, mai încet!
Astronauții devin stresați.
Unul spune: „Să o luăm încet, până rezolvăm problema!”
Bine, 13. Vorbiți unul peste altul. Pe rând, vă rog.
Trebuie transferate datele de navigare
de pe computerul modulului de comandă
în cel al modulului lunar.
Vreau să-mi verifici calculele.
Trei, patru minute.
Iar transferul de date trebuie să fie perfect.
Mă temeam să nu introduc numerele greșit.
Trei, cinci, șase, șase, nouă.
Unu, șase, trei, patru, doi.
Aquarius este trei, zero, doi, doi, șase.
Trei, patru, cinci, nouă, doi.
Zero, unu, unu, șapte, nouă. Terminat!
Cum sunt calculele?
Așteaptă, verificăm!
Aquarius, calculele arată bine.
ML oferă date corecte.
Încă suntem în viață. Încă respirăm.
Houston, Aquarius.
Spune, Aquarius!
Odyssey e complet oprit acum.
Asta voiam, Jim.
Scrâșneam din dinți.
Alesesem calea, dar abia mai târziu
aveam să aflăm dacă era cea corectă.
Eram într-o situația de supraviețuire.
Cea mai mare dramă din spațiu.
După un accident misterios aseară,
Apollo 13 încă se îndreaptă spre Lună,
dar misiunea s-a schimbat dramatic.
Nu mai este aceea de a trimite astronauții pe Lună,
ci de a-i aduce în siguranță acasă.
Cum te simți?
Sunt bine, mulțumesc.
- Alo? - Alo! Marilyn, sunt Ken.
Ascultă, Ken! Îmi fac griji, evident.
Cum arată lucrurile? Copiii încă nu s-au trezit.
Nici nu știu ce se petrece,
fiindcă s-au dus la culcare înainte să se anunțe.
Mă întrebam ce să le spun.
Sunt pe o traiectorie circumlunară.
Nu știu dacă a fost înainte să te culci.
Cred că m-am culcat pe la patru și m-am trezit la cinci.
N-am dormit mult.
Te uiți la televizor, dar nu poți crede tot ce spun.
Avem o marjă mică
pentru a-i aduce pe Lovell, Haise și Swigert în viață.
Tocmai îl văzusem pe Jim la centrul spațial.
Accidentul s-a produs de când am plecat de la NASA
și până am ajuns acasă.
Am văzut evaluările de la televizor despre ce se întâmplase.
Multe resturi de la explozii
încă se învârteau în jurul navei,
încât le era greu să se alinieze…
Erau doar 10% șanse să se întoarcă.
Trebuia să scap de toți.
Toată casa era plină de oameni și puteam să am puțină liniște
doar în baie.
M-am pus în genunchi și m-am rugat.
Cât de gravă e situația, după părerea ta?
Cred că e critică,
probabil cea mai gravă situație
de până acum
într-un program de zbor spațial cu echipaj.
Astronauții sunt teferi?
Sunt în siguranță, în sensul
că am stabilizat situația acum, așa credem.
Trebuie să păstrăm situația așa
și să-i aducem acasă.
Se simțea tensiunea în sală.
Bun, avem o serie de probleme pe termen lung
cu barca de salvare, asociate ML-ului.
În camera de control se discută
despre consumabilele din navă.
Energie electrică, apă…
Aveam consumabile pentru două zile, oxigen, apă și energie electrică.
Dar ne lua patru zile ca să aducem echipajul acasă.
Trebuie să transformăm barca de salvare într-un vehicul de supraviețuire.
Știam că aveam probleme mari.
Modulul lunar era conceput doar pentru doi.
Aveam trei oameni și eram la 90 de ore de casă.
Aquarius, Houston! Recepționezi?
Da, tare și clar.
Recepționat, la fel. Încă discutăm următoarea mișcare.
Să fie de pomină!
CONTROLUL MISIUNII, HOUSTON
Am aflat că un grup de astronauți lucrează în simulatorul
de la Centrul cu echipaj,
încercând să reproducă condițiile celor din spațiu.
Echipajul de rezervă, inclusiv Ken Mattingly, cel care nu s-a dus,
și-au petrecut noaptea făcând experimente.
CAPCOM, Zbor.
Când ne apropiam de Lună,
trebuia să luăm o decizie critică,
cât de repede să se întoarcă pe Terra.
SALA DE EVALUARE A MISIUNII
Trebuia să improvizăm pentru a folosi mai mult energia, apa…
Să găsim un răspuns în câteva zile,
când durează luni și ani.
Ne vom afla în afara limitelor de proiectare și testare a navei.
Aici Centrul Apollo.
S-a hotărât să se folosească sistemul de propulsie pentru coborâre al ML.
Vrem să folosim
sistemul modulului lunar,
motorul mare al ML
pentru a propulsa întreaga navă spațială
la o viteză mai mare când înconjoară Luna,
ca să revină pe Terra cu o zi mai devreme.
Îi vom vedea făcând ocolul Lunii
la ora 21:00, ora Europei de Est,
iar propulsarea le va grăbi întoarcerea pe Terra.
Adăugând un impuls sistemului scade o zi
și ar putea face diferența între viață și moarte.
Bună! Ce coșmar!
Acum planul e să facă o propulsie de 240 de metri.
Da.
Ține-mă la curent, da?
Mama nu voia să știu ce se petrecea
și țin minte că m-am dus la școală.
Toată lumea venea la mine:
„Se vor întoarce?”
Un băiat mi-a spus: „Îmi pare rău că tatăl tău va muri.”
A trebuit să plec acasă. N-am putut sta la școală.
Toate prietenele mamei erau jos,
la măsuța de cafea,
iar părintele Raish era acolo.
Le făcea împărtășania.
Am fugit printre femei, am trântit ușa și am ieșit.
Mama a venit după mine.
Plângea și mi-a spus:
„Vor găsi o cale de a-i aduce înapoi.
Ei și Centrul de Control vor găsi o cale.”
Cred că ne apropiem de Lună.
Apollo 13 se află la 421 de mile marine deasupra Lunii.
Houston?
Spune, Aquarius!
Acum intrăm în umbra Lunii.
Apune soarele, din câte văd
și apar stelele.
Uite cum se văd stelele!
Nu cred că lumea își dă seama că nu e noapte în spațiu.
E lumină 24 de ore pe zi
pentru că nu intervine nimic între tine și Soare.
Mai vezi noaptea
doar când intri în umbra Lunii.
După trei zile de lumină, întunericul de acolo
face stelele extrem de strălucitoare.
Bună seara tuturor!
În liniștea sumbră a spațiului,
un moment de suspans.
Nava spațială defectă Apollo 13 oscilează în jurul Lunii,
încercând să șchioapete spre casă.
Apa, oxigenul și energia electrică sunt limitate,
având trei zile de parcurs.
Avem o oră și șapte minute până la momentul propulsiei.
Spuneam: „Mamă, ia te uită!”
Sălbăticia a creat un loc foarte neprimitor, bizar,
diferit de orice loc în care am vrea să fim.
Văd și Muntele Marilyn de aici!
Acolo vedeai Pământul așa cum e, de fapt.
Doar o planetă mică. Era foarte frumoasă.
Dacă puneai degetul pe ea, nu se mai vedea.
Și începi să te gândești: „Tot ce cunosc,
familia și prietenii mei sunt pe chestia aia micuță.”
Iei degetul și spui: „Trebuie să mă întorc.”
Să îndreptăm camerele! Să ne pregătim de propulsie!
Avem o singură șansă.
Ceasul nostru arată 49 de minute până la propulsie.
Presa mondială dormea în timpul crizei de la bordul Apollo 13.
Deodată, lucrurile s-au schimbat.
Acum povestea e spusă în toate limbile.
RAI TV ITALIA
Un reporter a ratat criza,
luni după-amiază se plictisise să relateze un zbor de rutină
și a plecat în Mexic într-o scurtă vacanță.
Când s-a întors, a intrat în sala de presă, întrebând:
„Am ratat ceva?”
BBC TV MAREA BRITANIE
Peter, dă-mi modelul, amice!
- Bine. - Acela.
În acest moment, pe Apollo 13
e liniște, de vreme ce echipajul
se concentrează la ultimele pregătiri
pentru propulsia care-i va aduce acasă.
În primul rând, singurul motor funcțional este cel de aici.
Motorul de coborâre al modulului lunar.
Sistemul de coborâre care ar fi trebuit să facă aselenizarea
le va grăbi întoarcerea
pentru a garanta că nu rămân fără energie.
Însă, trebuie să avem grijă
fiindcă nu plănuit aceste sisteme pentru aceste manevre.
INGINER DE CONTROL ML 16
Dacă motorul se oprește în timpul propulsiei…
Toată lumea crede că va merge.
Avem două navete care nu fuseseră menite să fie unite
și operate așa.
Dacă rezultatul va fi pozitiv,
va fi o îmbunătățire crucială a marjei de siguranță.
Cred că hotărârea de a acționa sau nu
va fi luată în orice moment de directorul de zbor Gene Kranz.
Controlorii de zbor, e un moment crucial.
Pornirea propulsiei.
- RETRO? - Da.
- GUIDO? - Da.
- Ghidaj? - Da.
- Control? - Da.
- TELMU? - Da.
Bine.
CAPCOM, pornim propulsia.
Com, e pe mâna lui.
Zece secunde.
Aquarius, Houston. Recepție.
Spune, Houston!
Jim, ai undă verde. Pornește propulsia!
Recepționat. Pornesc propulsia.
Aveam un singur motor.
Dacă nu merge, avem probleme mari.
- Avem contact. - Recepționat.
Motor pornit.
LANSARE
Propulsie la 40%.
Merge, Control.
- Arată bine. - Recepționat.
- E la 100%. - Recepționat.
Accelerează la 100%!
Suntem în propulsie de trei minute.
Cum arată, Ghidaj?
Presiunea e cam mare.
Așa este.
Monitorizează atent!
CAPCOM, nu uita, regulator de coborâre oprit!
Regulator oprit, dle.
Oprit!
A fost o propulsie bună.
Bravo, Aquarius!
Comandantul Jim Lovell raportează oprirea.
Motorul e oprit. Zburăm de 79 de ore și 32 de minute.
A fost o propulsie reușită.
Sincer, m-a impresionat calmul cu care s-a efectuat procedura,
mai ales în Centrul de Control, dar și în naveta spațială.
Bravo, Aquarius!
Recepționat. Vrem să oprim repede.
Recepționat. Am înțeles.
Lovell întreabă dacă poate opri instrumentele
cât mai repede pentru a economisi energia electrică vitală.
După propulsie,
știam că eram aproape să-i aducem acasă,
dar nu știam sigur.
Nivelul țintă
în timpul opririi trebuie menținut la 14 amperi.
Energie pentru câteva becuri.
ENERGIE DE COBORÂRE
AMPERI
- Avem multe sacrificii de făcut. - Opriți ventilatoarele și radiatoarele!
RADIATOARE
VENTILATOR CABINĂ
Era liniște. Atunci începeai să cazi pe gânduri.
Un moment dificil.
Era a doua oară când ajungeam pe Lună și fusesem aproape.
Era ultima mea șansă să fiu aici.
Misiunea de aselenizare a Apollo 13
a fost anulată și uitată.
Planul e să ținem curentul oprit.
Vor pluti în derivă până vineri dimineață.
LA TREI ZILE DE PĂMÂNT
Apollo 13 încă merge pe sârmă
în spațiu.
La Centrul de Comandă,
au pus toți controlorii de pe tura Centrului de Control
să găsească rezolvări la problemele care îi așteaptă.
Una dintre probleme include respiratul.
Echipajul se sufoca.
Respirația lor a otrăvit atmosfera din navetă
cu dioxid de carbon.
Trebuie să improvizeze un sistem pentru curățarea aerului.
Vă recomandăm să folosiți un șervețel umed
sau să tăiați o șosetă și s-o îndesați acolo
sau să mototoliți bandă adezivă. Terminat.
Deși funcționează, nu știe nimeni dacă va continua așa.
Vor rezista două zile și jumătate, până vor cădea în Pacific?
Astronauții ar putea avea și alte probleme.
O furtună tropicală numită Helen
se apropie de locul de amerizare din Pacific și se întețește.
Asta e situația cu zborul Apollo 13.
Un zbor care pare să fi fost ghinionist
încă de la început.
Încă n-am scăpat de pericol.
Dar încă eram în viață.
Îi dăm bătaie în continuare.
Încă un mesaj de interes pentru echipajul sistemelor.
Nu e nevoie să pună un frigider la bord.
Am adus niște hotdogi și sunt practic înghețați.
Bine, recepționat, Jim.
Se pare că e cam frig în cabina modulului
în prezent.
Avem o valoare de trei grade.
Se făcea foarte frig.
Apa curgea pe pereți și pe hublouri
Nu aveam haine potrivite să ne țină cald.
Doarme cineva în modulul de comandă, Jim?
Nu, Joe. E prea frig aici,
dar îl am pe Fred dosit în dreapta mea
E foarte frig la trei grade. E mult mai frig decât aseară.
Jim a dormit vreun pic, știi?
Nu…
Încă e treaz?
Să vă expun situația!
VOCEA LUI MARILYN LOVELL
Doctorii s-au gândit să mă duc
și să-l conving pe Jim să doarmă pentru că n-o făcea deloc.
Le-am spus că nu pot face asta, m-aș duce acolo
și probabil aș ceda mental în fața întregii lumi.
N-am putut s-o fac.
Ar fi fost greu și pentru el.
Deși ne gândeam la familii, n-am vorbit între noi despre ei.
Știam că se rugau pentru noi, dar… eram ocupați să ajungem acasă,
ca să nu-și facă griji pentru noi.
Totul merge bine în Timber Cove, Jim.
Mă bucur să aud asta.
Președintele Nixon a condus prin ploaie
la Centrul Spațial Goddard pentru a fi pus la curent.
Președintele ar fi fost îngrijorat și încrezător
că astronauții se vor întoarce teferi.
La manevra pe care am făcut-o manual,
ai avut modulul DPS
setat la 10% pe parcursul propulsiei, nu?
Da.
Bine. Ne-am întors și am reconfigurat tabelul țintei, nu?
Ceva a provocat o abatere la vehicul.
Datele spun că trebuie să faci manevra.
Nu ești pe curs. Nu reintri momentan.
Nu știu de ce, dar traiectoria are o abatere.
Trebuie să intrăm într-un unghi.
Dacă e mai mare cu 2,5 grade
și intri prea abrupt, ratăm atmosfera Pământului.
Am trece de Pământ.
Ne-am întoarce cândva,
dar echipajul ar fi pierdut de mult.
Ce se întâmplă și noi nu înțelegem?
De ce?
Asta m-a iritat.
Jim?
Momentan, avem o mică deviere.
Avem o deviere?
Dacă primești date de la noi, asta contează.
Nava Apollo 13 a deviat de la curs.
Dacă astronauții nu pot corecta traiectoria,
cei trei americani vor muri în spațiu.
Dacă nu nimereau fereastra,
ar face un salt în spațiu
și ar sta în derivă până ar rămâne fără oxigen.
Și mi-l imaginam așa.
Cât de înfricoșător ar fi. Ce ar gândi.
Jim, ca să intri mai abrupt,
trebuie să fie propulsie manuală.
Manuală?
Pare ceva ce am inventat pe Apollo 8.
Toți se întrebau dacă îți vei aminti. Și așa e!
Deși nu credeam c-o voi folosi.
Altă propulsie care nu s-a mai făcut.
Trebuia să mai facem o propulsie…
dar computerul era defect. Sistemul de ghidaj la fel.
Pilotul automat era oprit.
Trebuia s-o facem manual.
Trebuia să folosim Terra ca țintă,
să ne aliniem cu o mică lunetă de la hubloul modulului lunar.
Știu că atunci când va porni motorul,
nu voi putea să păstrez Terra pe hublou de unul singur.
„Fred, ține ca să nu se miște în jos și în sus!
„Eu îl țin să nu se miște în sus și în jos.
Jack, cronometrează cu ceasul de mână!”
Propulsie de 14 secunde.
Mai avem un minut.
Manevra trebuie să funcționeze.
Acum zburăm din intuiție.
Sunt pregătit.
Mai sunt zece secunde.
PORNIRE
- Aprindere. - Propulsie.
Propulsia arată bine.
Opt kilometri pe oră.
Cum reușim?
Opriți motorul!
Oprire.
Bine, acum!
Frumos spectacol!
A fost o adevărată amestecătură de manevre coordonate.
Cei trei se îndreaptă spre casă prin deșertul spațiului,
iar oxigenul și apa li se împuținează.
Poate că povestea va fi văzută ca o parabolă.
Și Terra e o navă spațială rotitoare.
DRAMĂ LA ASELENIZARE
Toți suntem astronauți.
Și oxigenul și apa noastră se împuținează.
Dar nu avem unde merge.
A nins acolo?
Poftim?
Dacă a nins?
Nu, nu prea.
Poți să mergi la plajă ca să te încălzești după experiența asta.
Da, sună grozav.
Ne făceam griji pentru starea echipajului.
Freddo, Fred Haise avea temperatură mare,
circa 40 de grade, era deshidratat, avea o infecție urinară severă.
Ne-am dat seama cât de disperată era situația.
Vremea la reintrare arată tot mai bine.
Rezistați! Nu mai durează mult.
La mai puțin de 14 ore de întoarcere,
astronauții trebuie să simtă că fiecare oră are mai mult de 60 de minute.
Credem că am rezolvat toate surprizele.
Sper, mâine e ziua testului.
ZIUA REÎNTOARCERII
ZIUA AMERIZĂRII TOTUL E PREGĂTIT PENTRU PACIFIC
Azi, în toată lumea,
se speră că echipajul se va reîntoarce în siguranță.
Întreaga lume urmărește întoarcerea Apollo 13.
În aproape toate orașele, oamenii s-au rugat pentru astronauți.
Zece mii de oameni s-au rugat cu Papa în Bazilica Sf. Petru.
Nu mi-am dat seama
că va avea un asemenea impact asupra lumii.
Nu s-au rugat niciodată atâția oameni
pentru siguranța unei operațiuni cum e aceasta.
PREGĂTIRI DE AMERIZARE
Mii de oameni s-au adunat
în stația Grand Central din New York.
Walter, deși rapoartele tale și ale celorlalți
sunt optimiste,
cred că încă există o presimțire rea cu privire la acest zbor.
Au nevoie de mult noroc și rugăciuni și îi vom aduce acasă.
Mă uit pe hublou acum.
Pământul șuieră ca un tren de mare viteză.
Totul trebuia să se întâmple conform programului.
Veneam acasă.
E un paradox crud, cu cât de apropie de siguranța Pământului,
cu atât vine și momentul celui mai mare pericol.
Secvența de reintrare e o manevră dificilă,
diferită de întoarcerea normală.
Avem modulul lunar. E barca noastră de salvare.
Avem modulul de serviciu, unde a avut loc explozia.
Avem modulul de comandă,
vehiculul de reintrare, dar cu putere limitată.
Trebuie să separăm toate piesele
ca să aducem echipajul în atmosferă.
Pentru prima oară de la accident,
modulul de comandă va funcționa singur.
Scutul termic al acestuia
va absorbi căldura de 2.700 de grade.
Echipajul trebuia să pornească modulul de comandă întâi.
Bine.
L-am oprit, într-un mod nu prea elegant.
Am făcut ceea ce trebuia să facem repede
și a stat patru zile în condiții de îngheț, aproape.
Acum nu se știe cum se va comporta.
Salut, Aquarius! Houston. Mă auziți?
Foarte bine, Ken.
Bun, s-o iau de la capăt!
Începem cu o cronologie…
Fred Haise a analizat o listă lungă cu Centrul de Control.
Lista de intrare normală. Vor fi anumite…
În mai puțin de două ore, cei trei trebuie să fie în modul
și să înceapă reintrarea, asta e crucial acum.
Aquarius. Houston.
Spune!
Poți începe să pornești modulul de comandă.
Jack intră în modul acum.
Bine, Jim.
Se aduna apă peste tot.
A trebuit să ștergem panoul de bord cu un prosop ca să vedem instrumentele.
Controlorii de zbor!
Să monitorizăm circuitele,
în caz că au probleme la transfer.
Bine, continuați!
Am început să pornim sistemele modulului de comandă,
unul câte unul.
Începeam cu un rând, apăsam câte șase și așteptam.
Să vedem dacă mirosea a izolație arsă.
CRONOMETRUL MISIUNII
Super! Arată bine, Zbor.
Houston. Aquarius. Sună Odyssey.
Îi auziți?
Odyssey. Houston, recepție.
Cum mă auzi?
Te aud bine.
Arăți bine la sol, Odyssey.
Ken, sunt Jim.
Da, domnule.
Apreciez munca depusă.
Recepționat.
Vom fi cu ochii pe voi și vom încerca să vă ajutăm.
Ar fi frumos, Ken.
Se pregătesc să desprindă modulul de serviciu.
Am vrea să facem niște poze, dacă se poate.
Puteți desprinde modulul de serviciu când sunteți gata.
Bine, sună bine.
Bine, mă ocup, Houston.
Lipsește o întreagă parte a navetei!
Panoul a explodat, aproape de la bază spre motor.
E un dezastru.
Mamă, e incredibil!
Rezervoarele de oxigen stăteau sub scutul termic.
Când au explodat, au distrus partea aceea a vehiculului.
Ce distrugeri au mai produs?
În ce stare e scutul termic?
…MODULUL DE SERVICIU ȘI DESCRIU PAGUBELE CA FIIND „UN DEZASTRU”
Scutul termic era conectat la modulul de serviciu
și toate panourile modulului explodaseră.
În ce stare e scutul termic? Viețile lor depind de el.
Acum așteptăm
raportul desprinderii modulului lunar.
E timpul să iasă din barca de salvare.
Așteptați separarea finală de ML!
Va fi o oarecare nostalgie în a-și lua rămas-bun…
Bun, suntem vizibili.
Fiți pe fază!
Desprindere ML.
Se vedea cum se îndepărta încet.
Mi-a părut rău.
Adio, Aquarius, mulțumim!
În anumite momente ale misiunii,
au fost aproape de moarte.
Nu pot sublinia asta destul. Au fost aproape de moarte.
Acum că se apropie de reintrarea în atmosfera terestră,
am vrea analizăm schematic și la rece
pericolul la care sunt supuși.
Nava coboară la 122.000 m.
Apoi intră în atmosferă.
După 18 secunde, comunicațiile nu merg
fiindcă atmosfera oprește undele radio.
Abia după 3 minute și 36 de secunde
ies din acea zonă de întrerupere.
Până atunci, nu vom ști
dacă scutul termic a funcționat,
dacă mai sunt în viață, dacă presiunea a fost prea mare pentru modul.
Dar, după reintrarea la 40.000 km/h,
nava lor atinge apa
la doar 35 km/h. Dacă nu e miracol tehnologic, nu știu ce e.
Treisprezece minute până la timpul estimat de intrare.
Este indicată o viteză de 39.114 km/h.
Recepționat.
Gene Kranz umblă prin sală acum,
cerând date echipei de control a zborului.
Controlorii de zbor, vă cer confirmarea. Suntem gata?
- RETRO? - Da.
- GUIDO? - Da.
- Ghidaj? - Da.
- Control? - Da.
- TELMU? - Da.
- Medic? - Da.
- INCO? - Da.
- AFD? - Da.
Bine.
Odyssey. Houston, recepție.
Spuneți!
Bine, pierdem semnalul într-un minut și jumătate.
Bun-venit acasă! Terminat.
Mulțumim.
Apollo 13 călătorește la peste 40.000 km/h.
E pe partea întunecată a Terrei,
coborând spre locușorul planificat din Oceanul Pacific.
Știu că toți vrem să vă mulțumim pentru o treabă bine făcută.
Am făcut-o cu mare plăcere.
Apollo Control, Houston, am pierdut semnalul cu Apollo 13.
Am încercat totul.
Numărătoare inversă.
E un moment foarte stingher.
Echipele sunt pe cont propriu.
Nu au decât datele oferite de tine.
Controlorii analizează ce au făcut în misiune:
„Am calculat bine?”
Numai la asta se gândesc.
Avem o deviere mai mare decât am prezis.
Nimeni, nici măcar astronauții nu pot face decât să aștepte,
în timp ce trec prin marginile superioare ale atmosferei.
Acum nu pot decât… să le țină pumnii.
Era atât de liniște, încât se auzea și musca.
Nu mai puteam face nimic.
Încrederea nu are nicio legătură.
Apollo 13 ar trebui să coboare la accelerație maximă acum.
Mai sunt 30 de secunde.
Vom încerca să contactăm Apollo 13.
Apollo 13 ar trebui să fi ieșit din zona întreruperii.
Așteptăm raportul despre comunicații.
Odyssey, Houston. Așteptăm.
- Am primit raportul comunicării ARIA? - Nu încă.
Bine.
În acest moment, nava e pierdută pentru toată lumea de pe Terra.
Odyssey, Houston?
Ar trebui să aflăm ceva.
Trebuia să se fi reluat legătura acum un minut și 15 secunde.
Pentru prima oară în misiune,
a apărut o urmă de îndoială în încăpere,
că au pățit ceva, că echipajul n-a supraviețuit.
Ne răspundeți, vă rog?
Trebuia să se întoarcă.
Nu puteam trăi fără el.
Bine, Joe.
Te auzim, Jack.
- Iată-i! - Iată-i!
Toate trei parașute.
Ascultați mulțimea!
V-am văzut la televizor.
Au reușit.
AU REUȘIT! ASTRONAUȚI VITEJI…
Odyssey, Houston.
Vă arătăm pe ecran. Arată grozav.
Au intrat și au întârziat nu mai mult de cinci secunde.
Nu mai mult de cinci secunde!
Amerizare reușită.
În sfârșit, acasă!
Cred că 13 a fost un punct de răscruce în supraviețuire.
Șansele erau copleșitoare.
Mereu voi fi mândru că am făcut parte din acel grup de oameni.
Astăzi, o placă pentru Apollo 13
a fost pusă pe peretele Camerei de Control.
În mod ironic, pe placă scrie „De la lună învățăm.”
Ex luna, știință.
A fost un soi de învățătură.
Cum să supraviețuiască.
Toată lumea țipa și urla.
Toți au deschis sticle de șampanie.
Am băut și eu atunci.
A fost fantastic.
A fost cea mai mare ușurare din viață.
Se poate pregăti o soție cumva
pentru o astfel de situație?
Nu, n-am mai trăit așa ceva
și nici nu-mi mai doresc.
Încă simt emoțiile în trup și nu cred că le voi uita vreodată.
Timp de patru zile n-am știut dacă eram soție sau… văduvă.
Astronauții au zburat spre Houston aseară
și au fost întâmpinați de un grup zgomotos,
cercetătorii care au ajutat la salvarea lor.
Nu m-am liniștit până nu l-am văzut și îmbrățișat.
Doar ca să știu că era real și că supraviețuise.
Asta te face să apreciezi mai mult viața.
Suntem recunoscători.
Acasă.
Ne-am dat seama deodată.
Atunci am înțeles ce făcusem.
În anumite momente, nu credeam că vom reuși să ne întoarcem.
BINE AȚI REVENIT PE PĂMÂNT!
Îmi amintesc
că acum un an și jumătate,
când veneam acasă pe Apollo 8 și ne uitam la Pământ,
era singurul loc în care trebuia să mergem.
Era singurul loc din Univers care era acasă pentru noi.
Dintre toate primirile avute,
asta înseamnă cel mai mult,
pentru că oamenii de aici
au făcut posibil să fiu aici astă-seară.
Ce implicații are accidentul de pe Apollo 13…
Mulți întreabă: „Crezi că Apollo 13 a fost un eșec?”
Dacă măsori succesul și eșecul
prin realizarea a ceea ce ți-ai propus să faci,
Apollo 13 a fost un eșec.
Dar Apollo 13 a făcut ceva
nemaiîntâlnit în istoria omenirii.
Pentru un scurt moment, a adus lumea împreună.
Toate țările au trimis oferte de ajutor și mesaje de îngrijorare.
Dacă evaluați Apollo 13
și e posibil ca lumea să conviețuiască,
atunci Apollo 13 a fost un adevărat succes.
LA 248.655 DE MILE, ECHIPAJUL APOLLO 13
A STABILIT RECORDUL CELEI MAI ÎNDEPĂRTATE DISTANȚE FAȚĂ DE TERRA.
LA DOUĂ LUNI DUPĂ ÎNTOARCERE,
O ANCHETĂ A CONCHIS CĂ O EROARE UMANĂ
DIN TIMPUL MENTENANȚEI A AVARIAT O BUTELIE DE OXIGEN A NAVEI.
PE 13 APRILIE, DUPĂ 55 DE ORE ȘI 54 DE MINUTE DE ZBOR,
O DEFECȚIUNE ELECTRICĂ A PROVOCAT O EXPLOZIE APROAPE FATALĂ.
JIM ȘI-A RESPECTAT PROMISIUNEA FAȚĂ DE MARILYN.
APOLLO 13 A FOST ULTIMUL SĂU ZBOR ÎN SPAȚIU.
Nu mă uit prea des în urmă.
Dacă nu privești spre viitor, pierzi o parte din însemnătatea vieții.
Dar când am fost acolo și am văzut cum e Pământul cu adevărat…
și mi-am dat seama cât de norocoși suntem…
E ca un glob de Crăciun alb și albastru
care atârnă pe un cer complet negru.
Și nu vezi orașe, desigur.
Nu vezi granițe.
Vezi Pământul cum este, de fapt.
O oază măreață în imensitatea spațiului.
ÎN MEMORIA LUI MARILYN L. LOVELL 1930 - 2023
Subtitrarea: Ramona Coman