A SOROZATOT EGY 1995 ÉS 2018 KÖZÖTTI FRANCIA ÜGY IHLETTE.
A BŰNTÉNYEK ÉS AZ ELTŰNÉSEK VALÓDIAK.
A NYOMOZÁS, A MAGÁNÉLETI JELENETEK ÉS A PÁRBESZÉDEK KITALÁLTAK.
BEOLVASÁS FOLYAMATBAN GEL XYC678/T67
TALÁLAT: GEL XYC678/T67
EGYEZÉS TÁROLÁSA ÉS NYOMTATÁSA
C. ARQUEY BÍRÓ
Szabad!
Robin százados?
Sajnálom, bírónő, de sürgős.
Ez az. Egyezést találtunk a DNS-adatbázisban.
Hallgatom.
Jean-Jacques Rançon, 54 éves, targoncakezelő.
Többször is elítélték nemi erőszakért.
Az állomás közelében lakott.
Akkoriban kicsúszott a kezeink közül.
Tudjuk, miért szerepel az adatbázisban?
Három hónapja megfenyegette a volt feleségét.
Csak három hónapja van benne az adatbázisban?
Kész szerencse, hogy a labor most vizsgálta.
Máskülönben nem tudnánk róla.
FIATALKORÚAK OSZTÁLYA NEMI ERŐSZAK
Ő az.
Ez kész csoda.
ELVESZETT LÁNYOK ÁLLOMÁSA
Hogy vagy?
Jól, és te?
- Szia! - Helló, haver! James!
Haverom!
- Ideje volt, ember. - Jól vagy, haver?
Miről beszélsz? Ne már, tesó!
- Mizu? - Kijön.
Minden oké, köszi!
Tartóztassák le!
- Gyerünk! - Rendőrség!
Le a földre! Feküdjön le a földre!
- Gyerünk! - Le a földre!
Gyerünk, ide!
Feküdjön le a földre!
Gyerünk, adja a kezét!
Oké, ne mozduljon!
Megbilincseltük.
Biztosítottuk, srácok.
Üljön fel! Gyerünk, üljön fel!
Állítsák fel!
Gyerünk, álljon fel!
Álljon fel!
- Maga Jean-Jacques Rançon? - Igen.
Délután 1:45, ezennel
letartóztatom szándékos emberölésért.
Vigyék el!
Gyerünk, menjünk, srácok!
El se hiszem, hogy ez történt.
Olyan, mint egy álom.
Tizenhat év.
Erre egész életetekben emlékezni fogtok.
Nekem elhihetitek.
Jönnek.
Gratulálok, Flore!
Büszke vagyok magára.
Köszönöm, rendőrfőnök úr!
Köszönöm!
A főnök!
Szép volt.
- Szép munka. - Köszönöm!
Szép fogás.
Szép volt.
Szép volt, Damien.
Megérdemled.
Nagyon köszönöm!
Büszke vagyok önökre, uraim.
Ugye?
Az előttem lévő arcokon végignézve
az jutott eszembe, hogy néhányan még gyerekek voltak az ügy kezdetekor.
De természetesen a többiekre is gondolok.
Azokra, akik kezdettől fogva ott voltak,
de már más csapatban vannak.
Ezt azért hoztam fel,
mert ebben az ügyben sokan csak a hibáinkat keresték.
Amire mindig azt mondtam, hogy a csapataim
keményen küzdöttek éjjel-nappal 16 éven át,
a legjobbat hozták ki magukból.
És ma lehetőséget kaptunk rá, hogy bebizonyítsuk,
nem feledkezünk meg az áldozatokról,
és sosem mondunk le a családjaikról.
Úgyhogy most a családok nevében,
a szülők, a gyerekek, a testvérek és nővérek nevében,
és mindazok nevében, akik végig bíztak bennünk,
tudniuk kell, hogy ez a kötelességük!
Megértették? Az a kötelességük, hogy szóra bírják ezt az embert.
A DNS nem lesz elég, szükségünk van a vallomására.
Ez a férfi Jean-Jacques Rançon, egy munkanélküli raktári alkalmazott,
akit Leïla Chakir és talán Marianne Perez megölésével gyanúsítanak,
esetleg köze lehetett Tatiana Andujar eltűnéséhez is.
Szédítő ügy.
Tizenhat év, tucatnyi gyanúsítottal, házkutatásokkal, letartóztatásokkal,
több száz kihallgatással,
és a csalódottsággal, hogy sokáig nem történt előrelépés.
A rendőrség megerősítette egy 54 éves férfi letartóztatását
a perpignani vasútállomásnál eltűnt lányok ügyében.
A gyanúsítottat őrizetbe vették,
de állítólag még nem tett vallomást.
Tatiana Andujar 1995-ös eltűnésének,
emellett Leïla Chakir és Marianne Perez meggyilkolásának ügye 1998-ban
a mai napig megoldatlan maradt.
A családtagjaikkal együtt egy egész város várta a válaszokat
a 16 éves nyomozás alatt.
A tudomány fejlődésének köszönhetően találtuk meg,
de nekünk kellett vallomásra bírni.
Együtt.
Még egyszer utoljára.
NEM A PROFIL NEM ORVOS
NINCS MIT JELENTENI
Levennék a bilincset az ügyfelemről, kérem?
Százados!
Nem tudtam biztosan, hogy eljössz.
Nem akarom elvenni tőled a dicsőséget.
Hát igen.
Egy orvost kerestünk műtővel a furgonjában.
De csak egy fickó egy késsel.
Teljesen mellélőttünk, nem?
De.
Az a fontos, hogy ezt együtt csináljuk.
És hogy most jól csináljuk.
Tatiana Andujarral kapcsolatban van ellene valamink?
Nincs, akkor pont börtönben volt északon 1995-ben.
Nemi erőszakért ült.
Egyeztettem az amiens-i rendőrfőnökkel, és… nem kapott eltávozást.
Nem ő volt az.
Oké.
Akkor nincs ellene semmink, csak Leïla cipője, ugye?
Így van.
Szeretném, ha beszélne, még mielőtt ezt felhozom.
El akarom nyerni a bizalmát.
Már 16 éve várunk erre.
47 ÓRA
Rançon úr, beszélne a gyerekkoráról?
Ugye a szülei nevelték?
Apám kőműves volt, és az anyám…
Anyám nem volt túl okos.
És a testvérei?
Tizenhárman voltunk.
De nem velük nőttem fel.
A születésükkor elvették őket a szüleimtől.
De magát nem?
Nem, egyedül engem tarthattak meg.
De miért?
Nem tudom.
Mi van a kapcsolataival?
Meddig tartottak, gyerekek száma?
Nem volt sok.
Ott volt… Solange egy évig.
Agnès egy hónapig.
És Nathalie öt évig,
de elhagyott a fiunkkal, Thomas-val.
Miért?
Börtönben voltam. Elveszítettem a gyámságot.
És azután?
Azután… voltak mások is.
Ott volt Marie,
de nem maradtam vele sokáig. Nem volt túl szép.
Milyen típusú nőket kedvel?
Bármilyen fiatal nőt nagy cicikkel.
Szeretem a nagy ciciket.
Igen, szeretem a nagy ciciket.
Értem.
Mindig is a fiatalabb nőket kedveltem.
Mint Leslie, a legutóbbi.
Mennyi idős volt Leslie, amikor találkoztak?
Ő 16 éves volt, én 44.
Tényleg?
És született gyerekük?
Kettő is.
Magalie és Yannick.
Nem tudom, most hol vannak. Szeretném látni őket és az anyjukat.
45 ÓRA
Ön szerint kedvelik a nők?
Sikerem van a nőknél, igen.
de ők jönnek hozzám.
Nem keresem őket. Ők jönnek hozzám.
Értem.
Úgy gondolja…
Mármint…
Lehetségesnek tartja, hogy talán egyszer
kicsit erőszakosabb volt egy nővel?
Nem, sosem erőszakoskodtam nőkkel.
Nem emlékszem ilyesmire.
Mert 1992. január 20-án,
amikor még Amiens-ben lakott,
nemi erőszakkal vádolták,
ráadásul fegyveresen, és nyolc év börtönre ítélték.
Elmondaná, hogy mi történt?
Az a nő elment mellettem, megtetszett,
és úgy döntöttem, hogy követem, mert szexelni akartam vele.
És azután?
Azután elővettem a késemet, és a nő levette a ruháit…
Várjunk, miért kést?
Magához beszélek. Miért kést?
Azt hittem, sosem erőszakoskodott nőkkel.
A késtől erősnek érzem magam.
Értem.
És azután?
Mi történt?
Azután lefeküdt, és én ráfeküdtem.
Szeretkeztem vele, és nagyon gyorsan elmentem.
Azután fogtam a táskáját, és otthagytam.
Éjjel felhívtam.
Felhívtam egy párszor.
A rendőrség lenyomozta a hívást, és elkaptak.
Miért hívta fel?
Hogy újra találkozzam vele. Megint szeretkezni akartam vele.
Hát persze.
Egyáltalán nincs benne empátia.
Teljes mértékben egocentrikus, és…
Ha erőltetjük, hogy beszéljen Mariannéról és Leïláról,
nem fog mondani semmit. Csak saját maga érdekli.
Akkor mit javasol?
Nos…
hagyom, hogy tovább beszéljen saját magáról,
és ha úgy érzem, elnyertem a bizalmát,
akkor Leïlára terelem a szót, és Vidal elkaphatja.
Magának ez rendben van, Vidal?
Még ma szóra kell bírnunk.
Mivel az ügyvédje biztosan húzni fogja az időt,
és azután megkér, hogy hagyjuk aludni.
Ezt nem hagyhatjuk. Oké?
Nem haladhatnak a saját tempójukban.
Ha sikerül megfogni, ne engedjék el!
Oké?
Oké.
43 ÓRA
Mit csinált, miután kijött a börtönből?
Amikor kijöttem, el akartam menni messzire.
Perpignanba mentem, le Perpignanba,
Franciaország legdélebbi városába.
És hol lakott?
A Hôtel du Midiben, a legolcsóbb szállodában.
- Hôtel du Midit mondott? - Igen.
És kiállt néha az erkélyre?
Igen, kiálltam az erkélyre. Dohányoztam, és néztem az elhaladó embereket.
Miket csinált a szabadidejében?
Már mondtam, sétáltam a környéken.
Elmentem kebabért az Avenue de la Gare-ra, lazítottam.
De merre sétált?
Csak úgy Perpignanban.
De pontosan merre? Érdekelne.
Mindenfelé Perpignanban, de tényleg.
Az Avenue de la Gare-on is?
- Ja. - Oké.
Leïla Chakir, ismerős ez a név?
Igen, hallottam már a Leïla Chakir nevet.
Ja, azt hiszem, a tévében emlegették, amikor meghalt.
Mutatok egy fényképet erről a személyről.
Felismeri?
Nem ismertem. Mondtam már, hogy csak képen láttam.
Benne volt az újságokban.
Halálra szúrták, ugye? Kettéhasították?
Tudja, hol találták meg a holttestét?
Ja, a szupermarketnél, nem messze a Café Figuerastól.
Igen, pontosan.
Volt bármi oka, hogy azon a környéken járjon?
Nem tudom, jártam bevásárolni,
újságot venni, meg ilyen kis hülyeségek.
Talán volt arrafelé egy haverja?
- Nem. - Nem?
- Akkor egy barátnője? - Nem.
Nem volt barátnője?
Van arrafelé egy bár? Ahová rendszeresen járt?
Erről van szó? Van ott egy bár?
Jár bárokba, nem?
Nem.
Nem járok bárokba.
Ez meglepő, mert ami azt illeti…
Azt mondta, sétált az Avenue de la Gare környékén.
de semmi sem kellett, ami ott volt!
Kérem!
Jól van.
Bármivel próbálkozik itt, nem fog beválni.
Nem áll össze a dolog.
41 ÓRA
Mondja csak, Rançon úr,
mit tud…
a DNS-profilok és a törvényi eljárások kapcsolatáról?
Hallott már ilyesmiről?
Azt hiszem, igen.
Ha megtalálják valakinek a DNS-ét,
akkor az a valaki ott volt a helyszínen.
Így van.
Megtaláltuk az ön DNS-ét a helyszínen, ahol Leïla Chakir holtteste hevert.
Erről mit tud mondani?
Az lehetetlen. Nem lehetett ott.
Rendben.
Ez egy jelentés a genetikai összehasonlításról
a DNS-adatbanktól 2014. október 10-ére dátumozva,
és kapcsolatot találtak az áldozat cipőjén talált DNS
és az ön biológiai mintája között.
Erre mit tud mondani?
Nincs mit mondanom. Nem voltam ott.
Mi akarnak, mit mondjak?
Logikus magyarázatra van szükségünk.
Hogyan lehetséges ez?
Nem tudom. Fogalmam sincs.
Nem tudja, elfelejtette, elfáradt.
Pedig egyszerű,
volt bármilyen kapcsolata Leïla Chakirral? Igen vagy nem?
Nem.
Oké, akkor megismétlem a kérdést.
Nagyon egyszerű kérdés.
Volt bármilyen kapcsolata Leïla Chakirral?
Nem, nem és nem!
Akkor miért volt ott a DNS-e a helyszínen?
Nem tudom.
Erre a kérdésre nem tudom a választ.
Ilyet még nem láttam.
Először olyan, mintha le se szarná,
azután beleviszed, hogy vallja bűnösnek magát, de kikerüli.
Igazi ragadozó.
Fejlett túlélési ösztönnel.
A rendőrségi nyilvántartásban volt bármi?
Semmi terhelő,
semmilyen kapcsolat az áldozatokkal.
Tehát van egy cipőnk részleges DNS-sel.
Mondanom sem kell, hogy az ügyvéd ezt szétszedi a bíróságon.
„Igen, az ügyfelem talált egy cipőt az út szélén.
Felvette, és bedobta az árokba.”
Ennyi.
Vallomás nélkül baszhatjuk.
És már 12 órája itt van.
Csak 36 óránk maradt, hogy elkapjuk.
Harminchat.
Ne kövesd el ugyanazt a hülye hibát, amit én annak idején!
Maradjon tiszta a fejed!
04:24 CSÜTÖRTÖK, OKTÓBER 13.
BIZONYTALANÍTSÁK EL A SRÁCOK, AZTÁN VEDD ÁT TE!
28 ÓRA
Oké, nézze,
a DNS-e nem került rá csak úgy a cipőre.
Maga ölte meg a lányt?
Nem.
Megölte Leïla Chakirt?
Leïla Chakir! Az a lány 19 éves volt, a fenébe is!
Tudja jól, miről beszélünk, úgyhogy válaszoljon!
Megölte a lányt, igen vagy nem?
Megölte a lányt?
Nem.
Akkor hogy került a DNS-e a cipőjére, szarházi?
Rendben, kérem, ne…
Értem én.
Maga fetisiszta.
Az micsoda?
Hát pont ez.
Szereti a kislányok cipőjét, nem?
Mániája a cipő.
Nincs mit mondania?
Mint ez itt. Felismeri ezt a cipőt?
Ettől beindul?
Nézzen rá!
Sosem láttam.
Rajta van a DNS-e, maga barom!
Hogy került rá a DNS-e?
Mondja el, mert mi nem tudjuk kitalálni.
Hogyan került a DNS-e a cipőre?
Mi itt biztos mind idióták vagyunk.
Érti egyáltalán, amit mondunk?
Nézzen rám!
Utoljára kérdezem meg.
Megölte Leïla Chakirt?
Nem öltem meg soha senkit.
Soha.
9 ÓRA
Kezd fáradni. Te következel.
Figyelj!
Ebben a világban normális az, amit tett.
Be kell…
jutnunk a fejébe.
Érted?
Ki kell találnunk, hogy mitől fél.
Add ide a cigarettádat!
Már dohányzol?
Csak add ide a cigarettát!
Köszi!
Magunkra hagynának, kérem?
Ő a gyereke?
Iris.
Mint a virág?
Igen.
A magáé pedig… Magalie és Yannick, ugye?
Igen, így van.
Az enyém hatéves.
Yannick négy, és…
Magalie hat, mint Iris.
Két napja nem láttam a lányomat.
A születése óta nem volt ilyen.
Az nem jó.
Haza kell mennie hozzá, ha itt végeztünk.
Mert a gyerekek…
Tegnap felhívtam, hogy esti mesét mondjak neki.
Milyen meséket szeret?
Amiket én találok ki.
Olyan meséket, amiket mindenki ismer…
Amiket azért találunk ki, hogy megtanítsuk a kislányokat viselkedni.
Hogy féljenek a sárkányoktól és a farkasoktól…
De nem akarom, hogy a lányom azt higgye, erről szól az élet.
A félelemről.
A gyerekeknek nem kellene félnie.
Ahhoz még túl kicsik.
Maga tudja, milyen a félelem.
Igen, tudom.
A gyerekei… Sosem hagyta, hogy féljenek.
Nem.
Sosem bántotta őket.
Soha.
Na látja, ebben hasonlítunk.
Maga is tudja, mit jelent szeretni a gyerekeit.
Akárcsak…
Marianne szülei.
És Leïla szülei.
Tudja, mitől félnek igazán?
Azok az anyák.
Attól, hogy nem tudják meg, mi történt a lányukkal.
Nem hagyhatja, hogy ne tudják meg.
Igen.
Én öltem meg őket.
Maga tette?
Igen.
Megölte Leïla Chakirt?
Igen.
És Marianne Perezt?
Igen.
Odafent felvesszük a vallomását, rendben?
Jó.
Kísérjék fel!
SABUESO VALLOTT
Bassza meg!
Ne most!
De kellene a…
Mondom, ne most!
Oké.
Bassza meg!
Szia, Nico!
Szia! Elmész?
Ja.
Semmi gond.
Perez asszony, nagyon sajnálom, hogy várnia kellett, de…
Vége. Már biztos. Bevallotta.
Bűnös.
Együtt kezdtük, és együtt fejezzük be.
Igazad volt.
De még nincs vége.
Igen, tudom.
Elmondanád nekem újra, hogy miért akartad ezt?
Mármint zsarunak lenni.
Már elmondtam.
Nem.
Ne gyere nekem megint a pasis sztorival,
meg azzal, hogy véletlenül felvételiztél!
Jó kis blöff,
tényleg jó blöff, de… nem veszem be.
A nővérem, Anaïs miatt.
Csak az öngyilkossága után értettem meg, hogy mi történt.
Senkinek sem merte elmondani.
A szüleinknek sem…
nekem sem…
és a rendőröknek biztosan nem.
Sajnálom.
Mennem kell a lányomhoz.
Jó ötlet.
Viszlát, százados!
A kedden Perpignanban letartóztatott férfi
végül a rendőrségen elismerte a vádakat.
Az újbóli megnyitását a tudományos fejlődés tette lehetővé.
Az 54 éves Jean-Jacques Rançon
bevallotta Leïla Chakir és Marianne Perez megölését,
így a rendőrségről átviszik az államügyészi hivatalba
az államügyész és a bíró előtti meghallgatásra,
mielőtt őrizetbe veszik.
VASÁRNAP, 1995. SZEPTEMBER 24.
MONTANA KÜLÖNLEGES ESTE - HÖLGYEK ÉJSZAKÁJA
Igazán sajnálom.
Jean-Jacques Rançon nem rabolhatta el Tatianát.
Az eltűnése idején börtönben volt.
Nem, ne sajnálja! Carmennek ez jó.
És nekem van még egy gyanúsítottam.
Ez Tatiana holmijai közt találtam, amikor összepakoltunk a költözéshez.
A lányom Christopher Delpech bárjában töltötte az estét
az eltűnése napján.
Ki kellene kérdeznie őt.
Ez valóban nyugtalanító, de '95-ben még nem ő volt a Montana tulajdonosa.
Igen, de nem szokás csak úgy megvenni egy bárt.
Biztosan járt ott korábban is.
Csak utána.
És ez nem bizonyíték. Sajnálom.
Emellett, amikor Nora halála ügyében nyomoztunk,
nem találtunk semmit, ami Tatianához kapcsolta volna. Semmit.
De mi van azzal a krimivel, aminek a lányomról adta a címét?
Tudom, hogy frusztráló, de ez sem bizonyíték.
Másféle nyomokban kell gondolkodnunk.
Másféle okokat kell keresni.
Perpignani rendőrség, hallgatom.
Igen, és…
Megértem, asszonyom, de ő nem tehette.
Meg tudja mondani a pontos dátumot?
Mert 1963-ban Jean-Jacques Rançon hároméves volt.
Nem lophatta el az ön anyjának az autóját.
Hogy érti azt, hogy: „Na és?”
De… értem, asszonyom.
Jean-Jacques Rançon a buszsofőr sem lehetett.
Így van. Sajnálom.
Viszhall! Legyen szép napja! Viszhall!
Egész nap jönnek a hülye hívások.
Van egy féllábú Jean-Jacques Rançon,
egy fickó azt hiszi, hogy látta az állomásnál ma reggel.
Basszák meg!
Kicsoda Sonia Hamady?
Oké. Bűnügyi Rendőrség, kérem, tartsa!
A tiéd volt ez a hívás?
Igen, erre emlékszem.
Nem tiszta, hogy miről beszélt. Nem igazán értettem.
Állítólag felismerte Rançont a tévében.
Azt mondta, ő támadta meg 1998 januárjában.
De nem ő lenne az első, aki hazudik…
Leírtad a címét?
Ja.
Avenue Belfort…
A picsába!
Az állomás közelében van.
Közvetlenül Rançon szállodája mellett.
CANONGE KERESÉS HAMADY, SONIA
Lássuk csak!
RENDŐRSÉGI VALLOMÁS
Szóval…
Állítólag az illető odalépett hozzá…
„Több szúrás…”
„Kiterjedt hasi sérülés…”
Fegyveres támadás?
Ez milyen osztályozás akar lenni?
Ügy lezárva.
Erről mi miért nem hallottunk?
Hogyhogy az államügyész nem látta az összefüggést?
- Mi a fene ez? - Nem tudom.
Hamady asszony?
Igen.
Flore Robin százados vagyok a perpignani Bűnügyi Rendőrségtől.
Ott van, Hamady asszony?
Biztosítom, hogy nekem szabadon elmondhatja.
Meghallgatom.
De ami még fontosabb, hiszek is önnek.
Halló? Ott van még?
Ha nem mond semmit, akkor őt sosem ítélik el azért, amit tett.
Úgyis börtönbe kerül.
Természetesen. Élete végéig börtönben lesz,
de ha ártott önnek, szeretném, ha ezért is elítélnék.
Miért?
Szeretném, ha ki tudná mondani a bíróságon, hogy:
„Ezt tetted velem, és fizetni fogsz érte!”
Azt mondja, felismerte?
Tudja, mire gondoltam,
amikor a hasamba döfte a kését?
Arra gondoltam, hogy emlékeznem kell az arcára.
Emlékeznem kell a hideg és perverz vigyorára, a szuvas fogaira,
a sötét és szadista tekintetére.
Emlékeznem kell mindenre.
A termetére, a nagy kezére.
Azzal az arccal élek együtt már 16 éve.
Mindenre emlékszem.
Arra is emlékszem, ahogy zihált,
az állott, dohány- és alkoholszagú leheletére.
Látom magam előtt a kést,
csillog a pengéje.
Hallom a hangját, ahogy felhasad a bőröm. Furcsa zaj.
Látom a szemét.
A szeme azt mondja, hogy aznap este meghalok.
Ön nagyon bátor, Sonia.
Ha megengedi, meglátogatnám.
Felvenném a vallomását.
Nagyon fontos lenne.
Sajnálom.
Megígérem, hogy nem mondok le önről.
Hány áldozatot hagyhatott még maga után?
Hány életet tett tönkre? Mennyit törölt el?
Mennyit csendesített el?
Az igazságszolgáltatás sosem teljes.
Mindig lesz valaki, akit nem tudunk bevinni.
ALEX SZÜLETÉSNAPJA
- Megy a kamera? - Igen!
Ezt tőled kaptam, anya.
Ne filmezz már le!
Elég volt!
Hogy hívják a barátodat?
Nem, együtt mentünk el.
Hogy hívják a barátodat?
Emlékszel, mit mondott?
Hadd gondolkodjam!
Emlékszel erre itt?
Emlékszem, de… Arra nem emlékszem, hogy mit válaszolt.
- Várj… - Tekerd vissza!
Igen, köszönöm!
Ne már, emlékezned kell!
Hogy hívták a barátját?
Hát…
De miért tőlem kérdezed?
Nem tudom, csak…
Nem tudom. Úgy érzem, valami elkerülte a figyelmem.
Hülyeség, de…
Már nem tudom, hol keressem.
BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT ALEX
Igen, összebarátkoztunk.
Egy csomó embert ismer az étterembizniszben, és…
- Manuel! - Hogy hívják a barátodat?
Christopher Delpech.
- Tényleg? - Igen.
Christopher, mint az unokatesód, és Delpech, mint az énekes?
- Pontosan. - Igen.
A tavon túl
Hirtelen megláttam
Néhány vad madarat
Igen.
A, T…
I.
A.
N… A.
Tökéletes.
Köszönöm!
Szívesen.
Átvettem Sabueso néhány szokását.
Vannak személyes aktáim, akárcsak neki.
Elfelejtett naplók.
Nyomozati jegyzetek.
Álmatlanságot okozó összefüggések.
Nekem kellett továbbvinnem a lyukas vödröt.
ELTŰNT TATIANA, 17 ÉVES
Tudjuk, hogy aligha van értelme,
de csak visszük tovább.
Mert azzal hitegetjük magunkat, hogy néha megéri.
LÁNYOK AZ ÁLLOMÁSNÁL
Végeztél?
Mára igen.
Mit szeretnél csinálni?
- Menjünk ki a partra! - A tengerpartra?
- Gyere! - Kimegyünk a partra!
Megfeledkeztél a piknikünkről?
Persze, hogy nem. Most viccelsz?
BÉAR-FOK
A MAI NAPIG CSAK TATIANA ELTŰNÉSE NEM OLDÓDOTT MEG.
NINCS NYOMOZÁS, NEM EMELTEK VÁDAT. NEM TALÁLTAK NYOMOKAT.
2023-BAN AZ ÜGY ÁTKERÜLT A „DÖGLÖTT AKTÁK” RÉSZLEGÉRE.
TATIANA ANDUJAR ELTŰNT 1995. SZEPTEMBER 24-ÉN
A feliratot fordította: Habony Gábor