IMPERIUL AMSTERDAM NU E BAZAT PE EVENIMENTE REALE.
PERSONAJELE NU DESCRIU PERSOANE REALE.
ÎN URMĂ CU UN AN
FUMATUL INTERZIS
Dnelor și dlor, puțină atenție, vă rog! Începem să filmăm imediat.
Intrăm în direct în zece secunde. Sunteți gata?
Începem în cinci, patru, trei, doi…
Bună seara! Bine ați venit la Campus Talk!
O primire călduroasă în una dintre cele mai frumoase aule.
E plină ochi.
Avem și oameni care așteaptă la intrare.
Asta ne spune multe despre cât e de popular invitatul nostru.
Fondatorul și proprietarul cunoscutului lanț de cafenele Șacalul.
Unul dintre cei mai bogați oameni, legendă a canabisului.
În seara aceasta, împreună cu acești studenți,
îl intervievăm pe unicul Jack van Doorn.
- Bună! - Bună!
Jack.
Ia loc. Fă-te comod.
Ai fumat cumva un joint înainte să începem?
Am tras câteva fumuri. Cred că e-n regulă.
Și unde e acel joint acum?
L-am dat tipului de acolo.
Ce păcat!
Ei bine, mai am unul.
Dacă dorești.
Aș putea chiar…
Da, frumos.
Hai s-o facem.
- Îl aprind eu. - Lumea nu e de acord.
„Nu!” Regizorul de platou e panicat.
Dar o s-o facem. Da.
Ia priviți-o!
- Șeful meu nu va fi fericit. - Nu ar trebui să ai șef.
- Trebuie să-mi cunosc invitații. - Exact!
- Ei bine… - Da?
- Da. - Ce spui?
Nu e rău.
Nu e rău? E cea mai bună iarbă pe care ai încercat-o.
- Vrea cineva să încerce? - Ei bine…
Ușurel!
Tu ai fost primul.
- Pot să fac asta, nu? - Nu! Îmi pare rău.
- Situația scapă de sub control. - El a fost primul. Poftim!
- Mersi. - Dă-i drumul.
- Jack, vino aici. - Distracția abia a început.
Și aici e distractiv.
- Bine, vin. - Da?
Sper că ți-e familiar conceptul emisiunii.
- Mi-l mai explici o dată? - Sigur.
- Da. - Noi punem întrebări, tu răspunzi.
Sună bine.
- Gata? Bun. - Sunt gata.
- Jack van Doorn. - Eu sunt.
- Da. - Ești infractor?
Nu, nu sunt infractor.
IMPERIUL AMSTERDAM
Nu, dă-mi drumul! Nu știu, fir-ar să fie! Chiar nu știu!
Băga-mi-aș! Nu știu.
Nu!
Credeam că pe ea n-o implicăm.
- Vreau să fiu aici. - Eu nu vreau.
- Pleacă! - Nu sunt copil.
Ba da, ești copilul meu.
Du-te naibii! Acum vrei să fii mamă?
Bine.
Katya.
Ai idee ce facem noi aici?
Nemernicii mi-au împușcat tatăl. Vreau să fiu aici.
Da, sigur. Dar nici vorbă. Dacă ne prind, ne închid.
Pentru mult timp.
Știi că doar așa putem rezolva problema?
Știi asta? Și nu vreau să te știu implicată!
Așadar…
Lasă-le pe mama și pe Betty să se ocupe de asta.
- Nu mai am încredere în tine. - Treaba de la tribunal?
Suntem în război acum!
Nu! Doamne!
- Fir-ar să fie! - Ai convins-o vreodată de ceva?
- Trebuia s-o închizi. - Taci, Shanti!
- Nu ne dai de ales! - Nu, băga-mi-aș!
Am spus să taci!
Deci?
N-o să vă spun unde e familia mea.
Degetele?
- Ei… - N-are telefon?
Are, dar e oprit.
- Care e PIN-ul? - Du-te dracului!
- Degetele! - Stai, Hannibal Lecter!
Deschide o fereastră. Pute aici!
- Tipii ăștia știu ce fac. Deci… - Serios?
- Da. - N-au aflat prea multe.
Vreau PIN-ul. Putem trimite un mesaj, iar ei ne pot răspunde.
Mai dă-ne jumătate de oră…
Cât de greu e să faci un om să vorbească?
M-am săturat de țăranii ăștia. Dă-mi PIN-ul acum!
Nu.
Dă-i jos chiloții!
Hai!
Nu.
Și faci gura mare?
- Nu. - PIN-ul.
PIN-ul?
14-82.
Jack.
Scumpule! Jack!
Scumpule! Doamne!
Ne ajută cineva? Isuse! Fir-ar să fie!
Jack!
- Betty? - Eu sunt. Marjolein.
Domnule, știți unde vă aflați?
Strângeți-mi mâna!
E Noud.
E LA MINE. AM NEVOIE DE AJUTOR.
- E cu el, dar vrea ajutor. - Unde?
NU POT VORBI ACUM
- Domnule, știți cum vă cheamă? - Jack.
Știți unde vă aflați?
La spital.
Vă amintiți ce s-a întâmplat?
Katya.
Scumpule, Katya nu e aici. Se ocupă de Șacalul.
- Totul va fi bine. Bine? - Nu. Tichelaar…
Ce?
- Tichelaar. - Cine e?
Ușurel. Să vedem în ce stare e după ieșirea din comă.
Sunați la Cardiologie. Vreau repede o tomografie.
VINO LA WESTERFLANK
Parcarea Westerflank.
- Am o presimțire rea. - Mergem.
Fie că ne scrie Noud, fie că nu,
e clar că are nevoie de ajutor.
VENIM
Bine.
- Sunăm după ce rezolvăm totul. - Bine. Mulțumesc.
- Banii noștri? - Au fost trimiși deja.
Ieșim și noi apoi la o întâlnire?
Harry! Nici într-o mie de ani.
O să mă suni tu.
Gata?
Să mergem.
TATA
Bună, tată!
Nu, sunt Marjolein.
- E bine? - Da, acum s-a trezit.
Acum îi fac niște teste, dar se pare că va fi bine.
Stai așa.
E bine. O să întreb… Da.
Unde ești?
Sunt la Șacalul.
Pot să vorbesc cu tata o clipă?
Mai târziu. Doctorii sunt acum la el. Dar e ceva…
Nu știu ce înseamnă. Numele de Tichelaar îți spune ceva?
De ce?
A fost primul pe care l-a spus când s-a trezit. Și numele tău.
Cred că voia să te avertizeze.
Poate că e tipul care l-a împușcat.
- A spus asta? - Nu, dar ce altceva ar putea însemna?
Ai grijă, bine? O să anunț poliția…
Nu, poliția nu trebuie să afle.
Cunosc familia Tichelaar. Sunt furnizorii noștri.
- N-am avut niciodată probleme cu ei. - Atunci de ce ar spune Jack asta?
Nu știu. Ce gândește o persoană ieșită din comă?
Atacatorul e liber. Nu risc.
Familia Tichelaar e în ordine.
Nu da poliției informații care ne pot incrimina.
Așteaptă până își revine tata și lasă-ne să rezolvăm noi.
Bine.
Mulțumesc. Ne vedem mai târziu.
Fir-ar să fie!
- Kat? - Unde ești?
- În pat. - În pat?
- Da, ce e? - S-a trezit tata.
E totul în ordine?
- Cred că da. Trebuie să mergi la spital. - De ce?
Ne ocupăm noi de Tichelaar, dar Marjolein trebuie ținută în frâu.
- Ce tot vorbești? - Ei l-au împușcat, netotule!
Și cine suntem... noi?
Eu, mama, Betty! Grăbește-te! Fără poliție.
Mersi!
Unde naiba ne-a târât acum?
LEGĂTURILE CU LUMEA INTERLOPĂ ALE FAMILIEI TICHELAAR
Doamne!
FERMIERI BĂNUIȚI CĂ AU UCIS UN VETERINAR
Parcă ar da o petrecere acolo.
Mă duc!
- Nu știam că fumezi iarbă. - Fată, te rog.
- Deci aici veneați să v-o trageți? - Da, cunosc fiecare colțișor al cabanei.
Isuse!
Cred că au fost cele mai frumoase luni ale relației noastre.
Între noi se cam terminase totul.
- Da? - Da.
Sinceră să fiu, niciodată n-am simțit că ne potrivim.
Mă atrăgea ambiția lui și cred că îi plăcea
faptul că îi arătam o lume pe care el nu o cunoștea încă, dar…
Odată ce a cunoscut-o,
s-a cam terminat.
Cred că la fel a fost și în cazul nostru.
Dar era bun la pat.
Asta așa e.
Merg să văd dacă e mâncare aici.
O să supraviețuiești.
Fox!
Unul să nu scape.
Ai făcut poză?
Unde e Noud?
Lasă ușa deschisă! Miroase urât de la tipul ăla.
Taci!
N-a mai fost nimeni aici de mult. Nu vei găsi mâncare.
- E mai rău acum. - Hai, Shanti.
Frigiderul e pornit.
E lapte. Și nu e expirat. Cine a adus astea aici?
- Eu nu. - Nici eu.
- Ți-am spus să taci! - Veniți aici, fir-ar să fie!
Ce enervant e!
Înrăutățești situația doar.
Pot să vă dau bani. Știu unde-i ține tata. Milioane!
„Milioane.”
Și locațiile culturilor noastre. Pe lângă bani. Munți de iarbă!
Culturi? Câte?
Zeci. În grajduri, ferme… Vă dau toate adresele.
- Te ajut? - Nu.
Nu!
Liniște! Am terminat aici.
Patrick?
Salut!
Ce cauți aici?
Crezi sau nu, am petrecut mult timp aici.
Pentru moștenire mai ai de așteptat.
Amuzant.
Mi-am făcut griji, bine?
Ca toată lumea. Unde e Marjolein?
A ieșit puțin să dea un telefon.
Kat m-a rugat să-ți transmit ceva.
Rezolvă problema cu Tichelaar. Doar s-o ții pe Marjolein în frâu.
- Fără poliție. - Ce?
- Cum? - Nici eu nu știu.
Mama și Betty o ajută.
- Salut! - Salut!
- Totul bine? - Da.
Despre ce vorbeați?
Despre nimic.
Pot vorbi cu tatăl tău?
Sigur că da.
- Mulțumesc. - Sigur.
- Bună, scumpo! - Bună!
Isuse!
Mă bucur că ești în viață.
A fost cât pe ce. Știi asta, nu?
Iarba rea nu moare.
M-ai speriat.
Îmi pare rău, scumpo.
Poliția ne-a cerut să anunțăm când îți revii.
Să aștepte.
Știu că e devreme, dar cât timp atacatorul e liber,
noi suntem în pericol.
- Ai văzut cine a tras? - Nu.
Nu?
Nu.
Când te-ai trezit, ai pomenit numele Tichelaar.
- Serios? - Da.
Nu mi-e cunoscut. Tichelaar?
Am dat niște telefoane și m-am documentat. Sunt niște criminali.
Sunt furnizorii tăi. Mi-a spus Katya.
Vrei să mă faci să cred că nu înseamnă nimic?
Poți fi sincer cu mine.
De ce nu-mi spui?
Ce te împiedică?
- Poliția ar trebui să afle. - Nu.
Dacă fac legătura cu noi, suntem terminați.
Ne vor închide afacerea. Nu putem risca.
Risca? Ce tot vorbești?
- Pentru Șacalul? - Da.
La naiba cu Șacalul! Era să mori. Doamne, Jack! Chiar mi-e frică.
Nu ai de ce.
Orice s-ar întâmpla, o rezolvăm în felul nostru.
- Cum? - Nu-ți bate capul frumos cu asta.
Ce vorbești? Mă privește și pe mine. Ei au tras în tine sau nu?
- Încetează! - Nu, e greșit!
Vreau să sun la poliție!
- Am spus să nu o faci! - Nu gândești limpede.
Nu face vreo prostie, da?
- Mă ameninți? - Nu te băga în treaba asta!
O rezolv singur. Așa cum fac de 30 de ani.
- Am terminat cu toate astea! - Îmi pare rău. Marjolein!
Marjolein, îmi pare rău.
Marjolein!
La naiba!
De când sunt plecați?
De aproape două ore.
N-ar fi trebuit să se întoarcă?
Poate că n-au terminat, Katya!
Da.
Da. Trebuie să plecăm.
Cum? Unde să plecăm? E singurul loc care-mi vine în minte.
Rahat!
- Să avertizez spitalul? Pe tata? - Cu Noud ce facem?
- Vine cu noi. - Ce?
Ne plimbăm cu el după noi?
Nu știu să-ți spun acum, Katya. Lasă-mă să mă gândesc puțin.
Adu mașina. Îl iau eu pe Noud.
Băga-mi-aș!
- Nu, o să fie bine! - Ce mama naibii am făcut?
Mamă?
Cheile de la mașină.
Cheile!
- Sau îi tai gâtul scroafei! - Nu!
- Betty, te rog. Nu glumește. - Crezi că putem avea încredere în el?
- Cheile. - Nu. M-am săturat.
Betty, te rog!
Katya.
- Te rog, Bet. Am cheile aici. - Kat?
Katya.
Dă-mi-le!
- Rapid! - Dacă nu luptăm, murim.
Grăbește-te, am zis!
- Dă-mi cheile alea, la naiba! - Katya.
- Dă-mi-le!
Nenorocitule!
- Ce naiba e cu tine? - Cum a scăpat?
Nu știu, Betty. De unde să știu?
- Avea mâinile legate. L-ai ajutat. - Încetați!
Vorbeați despre culturi. Ai acceptat mita iar?
- Vorbești serios? - Da.
- Mi-aș pune eu fiica în… - N-ar fi prima oară.
- Încetați! Amândouă. - Ai înnebunit?
Toată mascarada asta e din vina ta!
La dracu'!
Fetelor!
Noud!
Noud.
Katya!
Katya. Unde e arma?
Fiule!
Katya.
Îmi pare rău, scumpo.
Chiar îmi pare.
Ce s-a întâmplat?
Ar trebui să pleci, Pat.
Nu.
Rămân.
- Salut, Betty! - Trebuie să vorbim.
Da.
Da, trebuie să vorbim.
Bună, Betty!
Bună, Jack!
Cum ești?
Mă refac.
- Tu? - Și eu.
S-au întâmplat multe. Nu știu dacă voi reuși să mă împac cu totul.
Dar familia Tichelaar a primit ce merita.
Sper că știi că nu asta mi-am dorit.
Nici eu.
Lucrurile au scăpat puțin de sub control.
Îmi doresc să fi procedat altfel.
Nu mă refer doar la separarea noastră, ci la tot ce a urmat.
Și înainte de asta.
Îmi pare rău dacă te-am rănit.
Și eu îmi cer iertare.
Lucrurile nu mergeau de ceva vreme, dar nu voiam să accept.
Te-am iubit mereu, dar mă pierdusem pe mine.
Amândoi ne-am schimbat mult.
Așa e.
Dar am trăit și vremuri bune, nu?
Chiar vremuri grozave.
De aceea mi-ar plăcea să încheiem lucrurile cum trebuie.
- Fiecare ia jumătate. Așa e corect. - De acord.
Bine.
Deci 20 de milioane?
Nu, jumătate din tot. Inclusiv Șacalul.
- Betty… - Banii nu sunt de ajuns.
- Credeam că stăm de vorbă. - Stăm de vorbă, dar discutăm afaceri.
Mereu m-am considerat o victimă.
Am avut o copilărie grea, o carieră eșuată, probleme în căsnicie.
Am hotărât să nu mă mai văd așa.
Așa că vrei și Șacalul?
Vreau ceea ce merit. Ți-am fost alături atâția ani.
Sacrificiul meu, efortul și sfaturile mele te-au ajutat să clădești totul.
- Vreau ce mi se cuvine. - Nici vorbă!
Bine, eu iau Șacalul și tu iei banii.
Sau așteptăm să vedem ce spune judecătorul.
Am șanse mai mari.
N-ar fi inteligent.
De ce?
Era în fața cabanei.
Și?
Guido a fost acolo nu demult.
Probabil chiar înainte să moară. Sau să fie ucis.
L-ai lăsat să se ascundă acolo după razie.
Te-ar fi ajutat fie să-și asume totul, fie să fugă.
Dar n-ar fi lăsat-o pe Angela în urmă.
Nu cred că-l voiai mort. Nu ești un monstru.
Dar când s-a ajuns la asta, a trebuit să alegi și te-ai ales pe tine.
Așa că te-ai ales cu un cadavru în pădure,
la 100 km de locul unde l-ai aruncat în IJ.
Sunt pe aproape?
Sigur că sunt. Știu cum gândești.
Bricheta dovedește asta?
Bricheta nu dovedește nimic, dar camerele de pe traseu au surprins tot.
Sunt trei rute de la cabană și până la podul unde au găsit mașina.
De unde știi că nu sunt înregistrări?
Sunt camere de supraveghere, radare…
Pare puțin tras de păr.
- Da? - Da.
Există două finaluri posibile.
Prima variantă, îți asumi riscul, dar vei pierde imaginea imaculată
și Șacalul și probabil vei sfârși în închisoare.
Niciunul nu ne dorim asta.
Și doi.
Îmi dai mie Șacalul, iar secretul tău e în siguranță.
Ce decizi?
Cât de sigur ești pe tine?
SEMNĂTURĂ: BETTY JONKERS
Nu s-a terminat, Betty.
SEMNĂTURĂ: JACK VAN DOORN
- Jack van Doorn. - Eu sunt.
Ești infractor?
Nu sunt infractor.
Faci afaceri cu infractori.
De când Cartierul Felinarelor Roșii era plin de escroci.
Le-am supraviețuit tuturor.
A mai rămas doar Șacalul.
Am procedat mereu altfel.
Șacalul.
Un prădător.
Un oportunist.
Șacalul nu e cel mai mare animal din junglă.
Nici cel mai rapid. Sigur nu cel mai puternic.
Îi lasă pe ceilalți să ucidă brutal.
Iar la momentul potrivit, înșfacă ce-și dorește.
Șacalul știe când să se facă invizibil.
Și când să atace.
Subtitrarea: Linda Pricăjan