Чому не подзвоните там у дзвінок?
А де ваші колеги?
Це ж літні канікули.
Може, вам потрібен ордер на обшук.
У мене є підстава, тож він мені не потрібен. Дякую.
-Що він робить? -Він поліціянт, знає, що робить.
Олегу.
Олегу, тихо.
Слухай мене.
Якщо твоя мама прокинеться, я змушений буду її вбити.
Зрозумів? Допоможемо одне одному.
Трохи проїдемося.
Одягни куртку.
Ходімо. Швидше.
ЗА КНИГОЮ Ю НЕСБЕ ГАРРІ ГОЛЕ
Олегу?
Олегу!
Олегу?
Олегу. Не хвилюйся, гаразд?
Віллі.
Гаррі?
Як ви сюди потрапили?
Балкон відчинений.
-Чого вам? Що сталося? -Думаю, ви вже знаєте.
Ні.
Ми прийшли за вами.
Хто «ми»? Ви тут сам.
Ви п'яний чи що?
Маріус Веланд,
Камілла Лоен,
Лісбет Барлі,
Барбара Свендсен.
Я не розумію, про що ви!
-Диспетчерська, слухаю. -Це Ракель Фоке.
Мого сина викрали.
Поясніть, чому ви так думаєте?
Хтось лежав у моєму ліжку, і тепер Олега немає.
Він одягнув кофту з «Русенброгом». Він її не любить.
Він би її не вдягнув, якби не хотів сказати, що щось не так.
Кофта не означає, що його…
Я працювала в поліції.
Я знаю протокол повідомлення про зникнення і знаю, що його викрали.
Це ще не означає…
Так, він зробив це, щоб сказати, що щось не так!
Не треба було віддавати нам пальця Лісбет.
У фекаліях під її нігтем ми знайшли насіння.
Насіння фенхелю з «Театрального кафе».
Так, у якому ви їли, коли зникла Лісбет.
І річ у тім, що потрібно принаймні 12 годин,
щоби насіння дійшло до кінця товстої кишки.
Скільки б вона не трахала вас пальцем,
насіння потрапило під ніготь вже після її зникнення.
Що це означає?
Що ви вбили її, відрізали пальця і запхали до дупи до нашого прибуття.
Це називається технічним доказом.
Гаразд. Технічний доказ.
Тобто це конкретний і незаперечний факт?
Гаразд.
Я зрозумів, коли ви приїхали, що у вас буде собака, так?
Тож я вирішив, що це буде найкраще місце для сховку.
Розумно.
Було місце й для сентиментальності.
Фото…
Я не усвідомив, що фото було зроблено на Староміській площі.
Але сьогодні я побачив фото з такими самими вежами.
Мартін Амінов там полював на жінок, які могли його забезпечити.
Жінок, як ваша дружина.
Тоді я зрозумів чому.
Ви дізналися, що Лісбет закрутила роман із Аміновим
під час вашого медового місяця у Празі, так?
Ви хотіли помститися.
Ви хотіли помститися обом.
Я знав, що Лісбет мала короткий
роман із тим чоловіком.
Але масштаб я усвідомив, коли ми робили ремонт.
Тоді я знайшов два листи.
«Сонце. Світло моїх очей.
Я завжди думаю про тебе.
Наступного разу ми кохатимемося на ліжку з балдахіном, а не на дворі.
Ти заслуговуєш на більше.
Ти пишеш про шлюб, який без кохання просто практична вигода.
Як я і казав, мене часто дурили в бізнесі.
Мені треба позичити ще грошей. Щоби стати на ноги.
Щойно все владнається, я приїду за тобою.
Номер мого рахунку на звороті фото».
Я пам'ятаю його з Праги, коли чотири роки тому він підійшов,
щоби продати нам намиста з діамантами у формі зірки.
Він дав нам візитівку з адресою, на випадок, якщо ми захочемо купити щось.
Як, думаєте, я почувався, коли зрозумів, що кохана людина
не лише зраджує мене, але й не може мене любити?
А інший лист?
Його написала вона.
На ньому стояв чеський штамп.
Його повернули, бо не знайшли адресу.
«Дорогий Мартіне. Ти давно не писав мені.
Сподіваюся, мої гроші допомогли.
Я досі думаю лише про тебе.
Коли я сплю з чоловіком, я уявляю в ньому тебе.
Де ти?»
Але це було не найгірше. Я побачив дату відправлення.
Бо вона надіслала лист
у лютому.
Цього року.
Що я мав робити?
Тож ви інсценували вбивство дружини.
І повісили провину на нього.
Непогана режисура.
Але я ще мав його знайти.
-Не бачив його. -Гаразд.
Коли я сказав, що шукаю діаманти у формі зірки,
і згадав, у якому я готелі,
лишалося тільки чекати.
Я сказав йому,
що мені потрібен чоловік, який привезе мені діамант і зброю
без посередників.
Тоді ми домовилися, що він приїде в Осло
і кластиме товар в смітник у парку що п'ять днів.
То ви знали, що він був там і не мав алібі на момент убивства.
Ви повторили це чотири рази.
Ви записували повідомлення й лишали плівки на місці злочину.
П'ятикутний хрест.
Ставте питання, і я вам відповім.
Тоді ви надіслали палець дружини.
Навіщо так ускладнювати?
Потрібен був цап-відбувайло.
Якби справу не розкрили, а Лісбет вважалася б зниклою, усі б думали на мене.
Так? Бо завжди винен чоловік.
Де вона?
Ви скажіть.
Гаразд.
Сядьте й викиньте це!
Викиньте!
Сядьте!
Вона теж так відреагувала.
Я ж простий чоловік, що діяв за покликом серця.
Але чиє серце більш скалічене?
Серце, що не може перестати кохати,
чи серце, що не може відповісти взаємністю?
Де вона?
Вона тут.
Вона завжди тут.
Цього ви не розумієте. Вона в місці, про яке знаю лише я.
Місце, створене для мене й неї.
І вона має бути там завжди.
Я зберіг її в спирті, Гаррі.
Проблема в тому, що я спробував знову.
Але вона не розуміє.
Про що це ви?
Гаразд, вставайте.
-Про що ви… -Я сказав, вставайте!
Оберніться.
Нова Лісбет
запанікувала.
Вона погрожувала все зруйнувати, як і ви.
Хіба вона не красуня?
Га?
Погляньте.
До самого низу.
Слухайте…
Це шоу заслуговує на гідний фінал.
Глядачам не сподобається, якщо я просто піду з вами до відділку.
Потрібен щасливий кінець.
Якщо він мені не випав, я створю його сам.
Це моє життєве кредо.
У цьому випадку
моє кредо смерті.
Порахуймо від п'яти…
Ти такий побитий.
Чотири…
На що витріщився?
Проблема не у твоїй роботі, а в тобі.
Три…
У нас була угода.
-Два, Хельґе! -Два…
Це я.
Допоможіть мені хтось.
Викличте швидку!
Боже, що він накоїв?
Отримав свій щасливий кінець.
-Так? -Він тобі дзвонив?
-Гаррі? Ні. -Гаразд.
Що ти в біса робиш, Томе?
-Скажи, як подзвонить. -Ні…
Я хочу додому.
ЗАВАНТАЖЕННЯ
ПРОПУЩЕНИЙ ДЗВІНОК
НЕГАЙНО ПЕРЕВІР ПОШТУ, ГАРРІ.
Чорт.
-Алло? -Це Гаррі.
-Я дзвонила тобі. -У мене не було телефону.
-Олег з тобою? -Ні, він зник.
Я в штабі поліції.
Мені кажуть чекати, бо поки немає підозри на злочин, але я впевнена.
Я його знайду, гаразд?
Що? Де ти?
-Іди додому. -Гаррі, я не можу…
Іди додому й замкни двері. У відділку небезпечно.
Повір мені. Ти маєш мені повірити, гаразд?
Іди додому. Довірся мені.
Готова їхати додому?
Агов, Гаррі.
Ми з Олегом цікавимося, де ти.
Зашкодиш йому, я тебе вб'ю.
Де ви?
Питання, де ти?
Чого ти хочеш?
Я хочу все виправити.
Ще не пізно.
Томе, слухай…
Дай адресу.
Томе, прошу.
Прошу?
Я зробив тобі пропозицію, яка б змінила твоє життя, а ти вчинив так.
Це твоя провина.
Ти чув звук перерізання горлянки?
Коли ніж проходить через хрящ.
І роздається хрип.
Томе…
Звук, як у стоматолога. Це перерізається трахея.
Студентський гуртожиток, кімната 406.
Студентський гуртожиток. Гаразд.
Ми їдемо з Олегом.
Будемо за 20 хвилин.
Лиши двері відчиненими. Сядь і поклади руки за голову.
Томе.
Томе!
Чорт.
МАЙОРСТУЕН, 20
Бляха. Припини плакати!
Пісні Іґґі Попа на «С». Починай.
Ні, припини.
China Girl.
Ні, не зараз.
Це допомагає.
Candy.
Cry for Love.
China Girl.
Ти вже казав.
Є дві версії.
Ну…
Cold Metal.
Дихай.
Покажи руки, щоб він бачив.
Олегу, ти в нормі?
Звісно, він у нормі.
Ти в нормі?
-Вибач. -Ні-ні.
Стань отам. Що це в біса таке?
Я казав сидіти в кімнаті.
Від наручників і від кімнати.
Виплюнь!
Думаю, доведеться змінити план.
Який, до біса, план?
Гадаю, ти планував там убити мене й Амінова.
Удав би, що я застрелив його, а потім себе.
Знайомо звучить? Це ти зробив з Еллєн?
Ти забув, що твоя дівчина тебе щойно кинула
й що ти викрав її сина дорогою сюди.
Його знайшли біля тебе,
а в тебе в кишені було це.
Ні…
Я знав, що ти нас знайдеш.
Я просто ускладнив усе, щоб ти нічого не запідозрив.
Стій! Олегу. Олегу.
Повертайся, або я застрелю Гаррі.
Мінуси літніх канікул. Майже нікого немає на роботі.
Про що ти?
Усе відкладається, наприклад, зняття камер спостереження тут.
Я подзвонив Отто. Помахай йому.
Ми знімаємо.
Тобі кінець.
Віддай мені пістолет.
На камері видно лише те, що я заарештував колегу,
який збожеволів і вкрав затриманого.
Ти щойно зізнався перед камерою.
Замовкни, Амінов. Про що ти? Камера не записує звук.
Агов, спокійно.
Замовкни.
Натисни кнопку.
У тебе немає шансів, Томе. Це все знімається.
-У ліфті немає камери. -Що?
Заходь!
Я сказав, заходь!
Я знайшов твій пістолет, Гаррі.
Я викинув його у сміттєпровід.
Заходь.
Ну ж бо.
Візьми.
Розумний, бляха, трюк із ключем.
Ні!
-Відпусти! -Зупини ліфт.
Гаррі, допоможи!
Гаррі!
Я його вб'ю, Гаррі.
Олегу!
Ну ж бо, Гаррі. Поверни ліфт назад, або я прострелю йому голову.
Відпусти.
Гаррі, благаю.
Зупини ліфт. Ні!
-Ти цілий? -Так.
-Ти ж проковтнув ключ? -Ні, це був ключ від комори.
Він іде за нами!
Народ. Підіймайтеся ліфтом і зупиніться між двома поверхами.
Я повернуся, обіцяю, я повернуся.
-Мамо. -Боже.
Сонце.
Ти в нормі?
-Точно? -Так.
Усе скінчилося?
Поки що так.
Гаразд.
Тобі було страшно?
Ні, бо Гаррі був поруч.
Так. Я мушу…
Боюся, я мушу йти.
Ти впевнений?
Вам краще без мене.
Я сама можу вирішити.
Повертайся, коли закінчиш.
Гаразд.
Я подзвоню… Спробую подзвонити, коли…
Так.
Так хочуть судмедексперти.
Ми ідентифікували тіло у квартирі й здали його.
Це Тоя Харанґ.
-Мьоллєр. -Добрий вечір, босе.
На тебе чекає ще те шоу, розумієш?
Усі ЗМІ захочуть тебе опитати.
Навіть за кордоном.
В Америці чули про кур'єра-вбивцю.
Так. Я думаю, я переживу.
Гаразд, Мартіна Амінова повернули до камери.
Ми подумали, що йому там буде безпечніше до з'ясування деталей.
І ще одна.
Character.
Скажи це Гаррі.
Так, це пісня Іґґі Попа, босе.
Так, гаразд.
Точно, твій друг Ейкелянд теж був під вартою,
але ми його відпустили.
Він цілий.
Якщо нікому не скажеш,
можливо, я був трохи напідпитку.
Я поговорив із представниками МВС,
І вони думають, що записів з гуртожитку,
як і свідчень Амінова й Олега буде цілком достатньо.
У тебе не буде проблем через смерть Волера.
Але не знаю, що зробить Шолід за викрадення Амінова
й проникнення до квартири Віллі Барлі.
Мені треба їхати.
Мая слухає.
Привіт, це Гаррі Голе.
Почекайте. Не кажіть, де ви.
-Телефон можуть прослуховувати. -Знаю.
Вибачте. я не знала, що робити. Вони погрожували забрати брата.
Так, я думав, що щось таке станеться.
Але у вас є шанс усе виправити.
Я розповім історію, яку може опублікувати «Афтенпостен».
Але лише якщо щось станеться зі мною чи моїми близькими.
Гаразд?
Гаразд.
І якщо вас прослуховують, то про це всі знатимуть.
Причина смерті зрозуміла, але звідки ножові поранення?
Це, мабуть, було долото.
Але це більше схоже на рани, яких завдали посмертно.
Наче лезом крутили.
РЕСТОРАН «СКРЬОДЕР»
Мені потрібне пояснення.
Чому я вивів Амінова з-під варти чи чому вдерся до квартири Барлі?
Ні, боже.
Ми про це подбаємо.
Я хочу зрозуміти
саму ідею.
Як ви зрозуміли, що це не типовий серійний убивця?
Дякую.
Я не про докази.
Я про саму ідею.
Ви знали, що Дюк Еллінгтон просив учителів не налаштовувати
фортепіано ідеально?
Ні.
Кур'єр-убивця був надто ідеальним.
Він здавався несправжнім.
Я помилялася, Гаррі.
І я прошу пробачення.
Так.
Я хотіла сказати,
що не підписуватиму вашу заяву про звільнення.
Ні?
Ви не дуже раді.
Отримали пропозицію?
Так, дві.
Від кого?
Ейстен Ейкелянд хоче, щоб ми разом таксували на його машині.
А інша?
А інша не склалася.
Ви потрібні нам.
Ви потрібні мені.
Добре?
Було б наївно думати,
що Волер єдиний поліціянт, який замішаний в цьому.
Я хочу, аби ви й далі допомагали нам шукати причетних.
Я не знаю, чи я…
Ніхто не хоче здавати своїх, я розумію.
Але ви звітуватимете лише мені. Обіцяю.
Гаразд?
Але це ще означатиме, що під час написання звітів
і розмов із пресою ви повинні
мовчати про контрабандистську діяльність Волера.
Я знаю, що це важке прохання, тож, звісно, вирішувати вам.
Зрозуміло.
Якщо ви вирішите стати таксистом,
Волер казав,
хто потенційно може бути причетним?
Він згадував якісь імена?
Щось, із чим ми можемо працювати?
Ні.
Гарна робота з Барлі.
Це завжди чоловік.
Потрібен був цап-відбувайло.
Якби справу не розкрили,
а Лісбет вважалася б зниклою, усі б думали на мене.
Здається, що він каже їй,
що застрелить її.
Це я.
Правда? Це завжди чоловік.
Привіт.
Привіт, це я.
Мені треба дещо зробити.
Можемо повечеряти замість цього?
Так, без проблем.
Я тебе люблю.
І ти любиш мене.
Так, люблю.
Беате Льонн упевнена?
Чоловік не був підозрюваним,
і Беате бачила його вперше, але одразу була переконана.
Так?
Що таке?
Ви вбили свою дружину.
Ви зайшли в банк, де вона працює, і застрелили її.
Він пограбував банк, щоб убити дружину? Інсценував усе як…
Це була вистава, як і у Віллі Барлі.
Вони інсценували вбивства, щоби ми шукали щось інше.
Серійного вбивцю чи грабіжника банку.
ЕЛЛЄН
Номер, який ви набрали, більше не обслуговується.
Що тепер робитимемо?
Зараз ми заляжемо на дно.
А потім… ми повернемося.
ЗА РОМАНОМ «ПЕНТАГРАМА» Ю НЕСБЕ
СТРЕМСТАД, ШВЕЦІЯ
СОЛО
Так, це Том Волер. Він жив по сусідству.
Звідки ви його знаєте?
Пам'ятаю, що було його шкода.
Його батько бив його вдома, і…
Ходили чутки, що там було щось більше.
Здається, його батько був безробітним муляром.
Він багато пив, і…
Я більше нічого не пам'ятаю.
Так, гаразд.
Він називав вас Соло. Казав, що ви були друзями.
Так, мене прозвали Соло, на честь нашої крамниці, але…
Ми з ним не були друзями.
У нього не було друзів.
Узагалі?
Так.
Я не знаю чому. Я пам'ятаю його добрим, але…
Таким, що переводив бабусь через дорогу.
Як пластун, але…
Ні, він був одинаком.
Трохи дивним і…
А потім…
Потім сталося щось дивне…
Його батько загинув. Дуже дивний нещасний випадок удома.
Так?
Ну…
Одне діло впасти п'яним, але…
Прямо на ніж, який він і тримав?
Так.
Дякую.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як