Hvorfor går du ikke bare bort og ringer på? Hvorfor er dere ikke flere?
Det er fellesferie, da.
Kanskje du skal ha sånn ransakingsordre.
Det er berettiga mistanke, så jeg trenger ikke det. Takk for lånet.
-Hva er det han skal nå da? -Han er politi. Han vet hva han gjør.
Oleg. Oleg, vær stille nå. Hør på meg.
Hvis mora di våkner, så blir jeg nødt til å drepe henne.
Forstår du det? Så vi må hjelpe hverandre.
Vi skal ut på en liten tur.
Ta på deg en jakke.
Kom igjen. Skynd deg.
Oleg?
Oleg!
Oleg?
Oleg. Du trenger ikke å være urolig, ok?
Willy.
Harry? Hvordan kom du inn hit?
Terrassedøra var åpen.
-Hva er det du vil? Hva er det som skjer? -Ja, det tror jeg du veit.
Nei.
Vi har kommet for å hente deg.
Hvem er "vi"? Du er helt aleine.
Er du full, eller?
Marius Veland, Camilla Loen, Lisbeth Barli, Barbara Svendsen.
Jeg aner ikke hva du snakker om!
Nei…
-Politiets operasjonssentral? -Rakel Fauke ringer.
Sønnen min er blitt kidnappa.
Kan du forklare hvorfor du tror han er kidnappet?
Noen har vært i sengen min, og han er ikke her, så jeg bare vet det.
Han har tatt på seg Rosenborg-jakken. Han hater den.
Han hadde aldri tatt på seg den jakken hvis ikke for å fortelle at noe er galt.
Men at jakka er borte, behøver ikke å bety at han er…
Jeg har jobbet i politiet, vet hva instruksene for innmeldt savnet person er,
og jeg vet at noen har tatt ham.
Ok. Det må jo ikke…
Jo, han har gjort det for å fortelle meg at det er noe galt!
Du skulle aldri ha gitt oss fingeren til Lisbeth.
Ekskrementene som vi fant under neglen hennes, vi fant frø der.
Fennikelfrø fra Theatercaféen.
Ja, der hvor du spiste den morgenen Lisbeth forsvant.
Og problemet med det er at det tar minimum tolv timer
for det frøet å nå hele veien ned i endetarmen din.
Så uansett hvor mye hun fingerpulte deg,
så må det frøet ha endt under neglen hennes etter at hun forsvant.
Hva betyr det?
At du drepte henne, kutta av fingeren, putta den i ræva før vi kom hit.
-Det er det vi kaller teknisk bevis. -Ok. Teknisk bevis.
Det er et konkret og ugjendragelig faktum, er det det?
Ok.
Jeg skjønte at da dere kom hit, så kom dere til å bruke bikkje.
Så skjønte jeg at det var det beste gjemmestedet for fingeren hennes.
-Smart. -Mm-hmm.
Og så var det en viss grad av sentimentalitet.
Det bildet… Jeg kobla ikke at det bildet dere har der ute, er fra Staromák-plassen.
Men så så jeg et annet bilde i dag med de samme to tårna.
Martin Aminov pleide å jage damer der. Damer som kunne forsørge ham.
Damer sånn som kona di. Det var da jeg skjønte hvorfor.
At du oppdaga at Lisbeth hadde innleda et forhold til Aminov
da dere var på bryllupsreise i Praha, stemmer ikke det?
Du ville bare hevne deg. Du ville hevne deg på begge to.
Jeg skjønte at Lisbeth hadde et…
kort forhold til den mannen.
Men jeg skjønte det ikke før vi skulle pusse opp leiligheten.
Da fant jeg nemlig to brev.
Elskede. Mine lenders flamme. Du er stadig i mine tanker.
Neste gang skal vi elske i en himmelseng, ikke i en bakgård.
Du fortjener mer enn det du skriver.
Om et ekteskap som er en praktisk løsning i et kjærlighetsløst liv.
Som jeg fortalte, har jeg blitt lurt i forretninger.
Jeg må låne litt mer penger av deg for å komme meg på beina igjen.
Så snart det har ordnet seg, kommer jeg og henter deg.
Jeg skrev kontonummeret mitt på baksiden av bildet.
Jeg husker ham fra Praha for fire år siden, da han kom bort til oss
og skulle selge oss halskjeder med stjerneformede diamanter.
Så fikk vi et kort med en adresse på i tilfelle vi ville bestille noe mer.
Hvordan tror du det er når du skjønner at personen du elsker…
ikke bare bedrar deg, men ikke er i stand til å elske deg?
Og det andre brevet?
Det var det hun som skrev.
Det var poststempla i Tsjekkia.
Så kom det i retur, for det var en ukjent adresse.
Kjære Martin. Det er så lenge siden jeg har hørt fra deg.
Jeg håper at de pengene jeg sendte deg, hjalp.
Jeg greier fortsatt ikke å tenke på noe anna enn deg.
Når jeg elsker med mannen min, så fore- stiller jeg meg at han er deg. Hvor er du?
Men det var ikke det verste. Det verste var å se datostempelet.
For det hadde hun nemlig sendt…
…i februar.
I år.
Hva skulle jeg gjøre, da?
Mm-hmm. Så iscenesatte du drapet på kona di.
Og legger skylda på ham.
-Det er litt av en regijobb. -Mm-hmm.
Men først måtte jeg jo finne ham.
-Aldri møtt ham. -Ok.
Da jeg først fortalte at jeg var på jakt etter stjerneformede diamanter
og hvilket hotell jeg bodde på…
Da var det bare å sette seg ned og vente.
Og jeg fortalte ham
at jeg trengte en mann som kunne finne diamanter og våpen
uten mellomledd.
Så avtalte vi at han skulle komme til Oslo
og legge greiene i en søppelbøtte i Frognerparken hver femte dag.
Da visste du at han var der, og at han ikke hadde alibi da du drepte.
Det gjentok du fire ganger.
Og så spilte du inn kassetter som du la igjen på åstedene.
Et femkantet kors.
Gi meg et spørsmål, og jeg skal gi deg et svar.
Og sendte oss fingeren til kona di.
Hvorfor gjorde du det så komplisert?
Fordi jeg trengte en syndebukk.
Hvis saken ikke ble oppklart og Lisbeth bare forsvant,
hadde alle trodd det var meg. For det er jo alltid ektemannen.
-Hvor er hun? -Ja, si det.
Greit.
Sett deg ned, slipp den, kast den vekk. Kast den vekk!
Sett deg ned. Sett deg ned!
Sånn reagerte hun òg.
Jeg er bare en enkel mann som har fulgt hjertet sitt.
Men kan du forklare meg hvilket hjerte som er mest forkrøpla?
Er det det hjertet som aldri klarer å slutte å elske,
eller er det det hjertet som aldri klarer å elske tilbake?
-Hvor er hun? -Hun er her.
Hun er alltid her.
Det er dette du ikke forstår, for jeg har lagt henne et sted som bare jeg vet om.
Som bare er for meg og for henne.
Og jeg vil ha henne her for alltid.
Jeg har lagt henne på sprit, Harry.
Problemet mitt er at jeg prøvde å gjøre det igjen.
Men hun forstår ikke.
-Hva er det du snakker om nå? -Ok, reis deg opp.
-Hva er det du… -Reis deg opp, sa jeg!
Snu deg.
Den nye Lisbeth
fikk panikk.
Hun truet med å ødelegge alt, akkurat som deg.
Faen…
Er ikke hun vakker? Hæ?
Se.
Helt ned. Helt ned.
Du, hør…
Den forestillingen her fortjener en ordentlig slutt.
Publikum vil aldri gå med på
at jeg bare skal bli med deg rolig ned på politistasjonen.
Den trenger en happy ending.
Hvis ikke jeg har en happy ending, så lager jeg en.
Det er mitt livsmotto.
I dette tilfellet…
…et dødsmotto.
La oss telle ned fra… fem.
Du er så ødelagt.
Fire…
Hva faen glor du på?
Det jo ikke jobben din som er problemet, det er jo du.
Tre…
Du og jeg hadde en avtale.
-To, Helge! -To…
Det er meg.
Kan noen være så snill å hjelpe meg? Ring 113!
Herregud, hva er det han har gjort?
Han har gitt seg sjøl en happy ending.
-Ja? -Har han latt høre fra seg?
-Harry? Nei. -Ok.
Hva faen holder du på med nå, Tom?
Gi meg beskjed hvis han tar kontakt.
Jeg vil hjem.
Hva f… Faen. Faen.
-Hallo? -Ja, det er Harry.
-Jeg har prøvd å ringe. -Jeg har ikke mobiltelefonen min.
-Du, er Oleg hos deg? -Nei, han er vekk.
Jeg er på politihuset nå.
De ber meg om å vente så lenge det ikke er mistanke om noe, men jeg vet det, Harry.
-Jeg skal finne ham, ok? -Hæ? Hvor er du?
-Bare dra hjem. -Men Harry, jeg kan jo ikke det…
Dra hjem og lås døra. Du er ikke trygg på politihuset.
Stol på meg. Du må bare stole på meg, greit?
Dra hjem. Stol på meg.
Er du klar for å dra hjem?
Hei, Harry.
Jeg og Oleg her sitter og lurer på hvor du er hen.
Hvis du rører ham, dreper jeg deg. Hvor er dere?
Spørsmålet er hvor dere er.
Hva er det du vil?
Jeg vil bare rette opp i alt.
Men det er ikke for sent ennå.
-Tom, hør nå… -Gi meg adressen.
-Tom. Vær så snill, da. -Snill?
Jeg ga deg et tilbud som ville forandre livet ditt, og isteden gjør du dette.
Dette er din feil.
Vet du hvordan det høres ut når man skjærer over noens hals?
Kniven skjærer inn i brusken.
Så kommer den sugende lyden.
Tom…
Høres ut som når man er hos tannlegen. Det er når man skjærer av luftrøret.
Hybelhuset, 406.
Studenthuset. Ok. Da kommer jeg og Oleg dit.
Jeg er der om 20 minutter.
La døra stå åpen. Sitt på gulvet med hendene over hodet.
Tom. Tom!
Faen.
Hva faen? Slutt å grine, da.
Iggy Pop-låter på C. Du begynner.
Nei, kutt ut.
"China Girl".
Nei, ikke nå.
Det hjelper. "Candy".
"Cry for Love".
"China Girl".
Det har du sagt alt.
Det finnes to versjoner.
Ehm… "Cold Metal".
Pust.
Vis hendene, så han ser dem.
Oleg, er du ok?
Det er klart han er ok.
Er du ok?
-Unnskyld. -Nei, nei, nei.
Stå der. Hva faen er dette?
Jeg sa dere skulle sitte inne i rommet.
Til håndjerna, til rommet.
Spytt ut! Spytt!
Ja, du får gjøre om på planen din.
Hvilken jævla plan?
Jeg tipper at du hadde tenkt å ta livet av Aminov og meg der inne.
Få det til å se ut som at jeg skjøt ham og så meg sjøl.
Lyder det kjent? Var det ikke det du gjorde med Ellen?
Du glemte delen om at kjæresten din nettopp har dumpet deg,
og at du kidnappet sønnen hennes på veien hit.
Han ble funnet sammen med deg. Og denne hadde du i lomma.
Nei…
Jeg visste du kom til å finne oss.
Jeg måtte bare gjøre det vanskelig nok, så ikke du skulle fatte mistanke.
Stopp! Oleg. Oleg.
Kom tilbake. Kom tilbake, ellers skyter jeg Harry.
Det er noe dritt med fellesferien, for det er nesten ingen på jobb.
Hva snakker du om?
Alt var utsatt, som for eksempel det å få rigga ned kameraovervåkning.
Jeg ringte til Otto. Så du kan jo vinke til ham.
Kamera ruller. Du er ferdig.
Bare gi meg pistolen.
Det kameraet viser bare at jeg har anholdt en kollega som har klikket fullstendig
og som har kidnappet en arrestant.
Du har tilstått alt foran kamera, Tom.
Hold kjeft. Du vet ikke hva du snakker om. Det fins ikke lydopptak på det.
Hei, ta det rolig.
Hold kjeft. Trykk på knappen.
Du har ingen sjanse, Tom. Alt dette filmes jo.
-Det er ikke noe kamera i heisen. -Hæ?
Inn med deg! Inn!
Inn, sier jeg!
Jeg fant pistolen din, Harry.
Jeg kastet den i søppelsjakta.
Inn med dere.
Kom, kom, kom.
Se her, ta den.
Jævlig smart med nøkkelen.
Nei, nei, nei!
Hjelp!
Stopp heisen.
Harry!
Harry, hjelp meg!
Harry!
Jeg dreper ham, Harry.
Oleg!
Kom igjen, Harry. Send opp heisen, ellers skyter jeg huet av ham.
Slipp.
Harry. Harry, jeg ber deg.
Stopp heisen. Nei, nei, nei!
-Går det bra? -Ja.
-Svelget ikke du den nøkkelen? -Nei, det var bodnøkkelen.
Faen! Han følger etter!
Ok, dere. Ta heisen opp igjen og stopp mellom to etasjer.
Jeg kommer tilbake. Jeg lover.
-Mamma. -Å gud.
Gutten min.
-Er du ok? -Ja.
-Er du helt sikker? Er du sikker? -Ja.
Er det over?
Det er over for nå.
Ok.
Var du redd?
Det gikk fint, fordi Harry var der.
Ja. Jeg må…
-Jeg må nesten dra. -Er du sikker?
Dere har det bedre uten meg.
Jeg tror jeg kan avgjøre det selv.
Kom tilbake når du er ferdig, da.
Ok.
Jeg ringer… Jeg prøver å ringe dere når jeg…
Ja.
Ja, det er sånn rettsmedisinsk vil ha det.
Vi har funnet ID til liket i leiligheten og meldt inn elleve.
Det er en Toya Harang.
-Møller. -God kveld, sjef.
Du kommer til å få et sant helvete nå, du er klar over det?
Hele media kommer til å ville ha en bit av deg.
Utlandet også. Til og med i Amerika har de hørt om sykkelbudmorderen.
Ja. Jeg overlever nok det.
Uansett, Martin Aminov er tilbake i cella si.
Vi tenkte det var tryggest å ha ham der til vi får mer oversikt i morgen.
Du, en ting til. "Character", kan du hilse Harry.
-Ja, det er en låt av Iggy Pop, sjef. -Ja, ok.
Jo, han kompisen din Eikeland, han satt også i varetekt,
men vi har sluppet ham ut nå. Han er i god behold.
Hvis du ikke sier det til noen, så
kan det være at jeg hadde en liten dæsj med promille.
Jeg har snakka med SEFO, og uten å foregripe noe
så tenker nok de at opptakene fra hybelhuset
pluss forklaringene til Aminov og Oleg kommer til å holde i massevis.
Du kommer ikke til å få noe trøbbel med at Waaler døde.
Men jeg kan ikke love hva Sjølid vil gjøre med at du tok Aminov ut av arresten
og brøt deg inn hos Willy Barli.
Jeg må gå, jeg, sjef.
Ja, det er Maya.
Hei, det er Harry Hole.
Vent. Ikke si hvor du er. Mobilen min kan være avlyttet.
Det er den helt sikkert.
Unnskyld. Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
De truet med å ta lillebroren min.
Ja, jeg tenkte at det måtte være noe sånt.
Men nå har du sjansen til å gjøre opp for deg.
Jeg skal gi deg en sak nå som Aftenposten kan publisere.
Men bare, og bare hvis det skjer noe med meg eller noen av mine.
Ok?
Ok.
Og ja, hvis telefonen din er avlytta, så veit jo alle det her nå.
Dødsårsaken er klar, men jeg skjønner ikke helt stikksårene.
Det var vel det hoggjernet.
Men dette ligner jo mer som om han har blitt påført etter at han var død.
Altså, som om en kniv har blitt vridd rundt.
Jeg trenger at du gir meg en forklaring.
Ja. På at jeg henta ut Aminov eller på at jeg brøt meg inn hos Barli?
Nei, nei, herregud. Det der løser vi.
Mer…
ideen.
Hvordan kom du på at det ikke var en klassisk seriemorder?
Nei…
Takk.
Jeg tenker ikke på bevisene. Jeg tenker på selve ideen.
Visste du at Duke Ellington, han pleide å be pianostemmerne sine
om å ikke stemme pianoet helt reint?
Nei.
Sykkelbudmorderen var for godt stemt.
Det føltes riktig, men ikke ekte.
Jeg tok feil, Harry.
-Det beklager jeg. -Ja.
Det jeg egentlig ville si,
var at jeg ikke kommer til å undertegne de oppsigelsespapirene dine.
Nei vel?
Ja, du virker jo ikke overbegeistra.
-Har du fått noen andre tilbud? -Ja, to.
Fra hvem da?
Øystein Eikeland. Han vil at vi skal dele på å kjøre drosja hans.
Og det andre?
Det falt fra.
Sannheten er at vi trenger deg.
Jeg trenger deg.
Ja vel?
Det ville være helt naivt å tro
at Waaler er den eneste innen politiet som er involvert i de greiene her.
Jeg vil gjerne at du fortsetter å hjelpe oss å finne ut hvem som står bak.
Jeg veit ikke helt om jeg…
Det er ingen som har lyst til å tyste på folk i egne rekker, jeg skjønner det.
Men du kommer til å rapportere bare til meg, det lover jeg.
Ok? Men det vil jo også bety at når du skriver rapporten
og når du snakker med pressen, så må vi legge lokk
på det med Waaler sin våpensmugling.
Jeg forstår at det er mye å be om, så det er selvfølgelig helt opp til deg.
Skjønner.
Hvis du nå likevel velger å kjøre taxi,
kan du si noe om Waaler sa noe
om hvem som eventuelt kunne være innblanda?
Nevnte han noen navn?
-Noe som vi kan gå på? -Nei.
Godt jobba med Barli.
Det er alltid ektemannen.
-Det er alltid ektemannen. -Jeg trengte en syndebukk.
Hvis saken ikke ble oppklart
og Lisbeth forsvant, hadde alle trodd det var meg.
For meg ser dette ut som at han forteller henne
at han skal skyte henne.
Det er meg.
Det er jo alltid ektemannen.
-Hei. -Hei, det er meg.
Du, det er noe jeg må gjøre nå. Kan vi si middag istedenfor?
Ja, ja, det er null stress. Jeg elsker deg.
-Og du elsker meg. -Ja, jeg gjør det.
-Beate Lønn er helt sikker? -Mannen var aldri på lista over mistenkte,
og det her er første gang Beate ser ham, og hun er sikker.
Ja? Hva gjelder det?
Du drepte kona di.
For fem år sida gikk du inn i banken der hun jobba, og skjøt henne i huet.
Han rana en bank for å skyte kona si? Iscenesatte hele greia som en…
Farse, ja, akkurat som Willy Barli.
De arrangerte drapene så vi ville lete etter noe annet.
En seriemorder eller en bankraner.
Nummeret du ringer, er ikke lenger i bruk.
Hva gjør vi nå?
Det vi gjør nå, er å ligge helt lavt.
Og så kommer vi tilbake.
BASERT PÅ BOKEN MAREKORS AV JO NESBØ
Ja, det er Tom Waaler. Han vokste opp i gata her borte.
Hvordan kjente du ham?
Jeg husker at det var synd på ham. Fikk mye juling av faren hjemme, og…
Det gikk rykter om at det var mye mer også.
Faren var arbeidsløs murer, tror jeg.
Drakk ganske mye, og…
Jeg husker ikke så mye mer enn det.
Ja, ok. Han kalte deg Solo og… Ja, han sa dere var kompiser.
Ja, det stemmer at jeg kalles Solo etter butikken vår, men…
Jeg og Tom Waaler var ikke kompiser.
Det var det egentlig ingen som var.
Ingen?
Nei. Jeg vet ikke helt hvorfor. Jeg husker at han var ganske snill, men…
En sånn som hjelper gamle damer over gata. En litt speideraktig type, men…
Nei, han… han var ensom.
Litt rar og…
Så… Så var det noe rart med…
Med farens død. Jævlig merkelig ulykke å råke ut for hjemme.
Ja vel?
Ja, altså… Det er én ting å falle i fylla, men…
Rett på en kniv som han holder i?
Ja.
Takk skal du ha.
Tekst: Ekaterina Pliassova