Dle skutečných událostí.
Postavy a části příběhu byly upraveny nebo smyšleny pro dramatické účely.
Podezřelý se jmenuje Robert Napper.
Už od roku 1995 je zadržený v nemocnici s ostrahou Broadmoor.
Byl odsouzen za dvojnásobnou vraždu a několik znásilnění,
ale je podezřelý i z dalších.
To Napper zabil Rachel, André.
A tenhle tým to dokáže.
A to vám mám prostě věřit?
BRITSKÝ KONZULÁT, BARCELONA
Proč?
Shoda DNA má velkou šanci…
Kdyby to stačilo, už byste toho muže obvinili,
ale neobvinili, že?
- Vzorek ještě nedosahuje standardu. - A když nedosáhne?
Víme, že se budeme muset spolehnout na jiné důkazy.
Ale už máme aspoň hlavního podezřelého.
Takže to nepřiznal?
Ještě jsme ho nevyslechli.
Ale z jeho dalších zločinů víme,
že se přiznává jen tehdy, když nemá jinou možnost.
Ze Stagga taky chtěli získat přiznání.
Já vím.
My chceme najít důkazy, abychom nade vší pochybnost prokázali,
že je Napper vinen.
Podívejte,
chápu, že chcete mít jistotu.
Chci pravdu.
O tom dni i následujících dnech, kdy nebyl nikdo dohnán k odpovědnosti.
Až to budete mít, pak si vás poslechnu.
Dobře.
JEDINÝ SVĚDEK
Nevyřešený případ, který se stal před 14 lety.
Je to vyšetřování, které bylo už přes deset let upozaděno,
znovu přezkoumáno a teď má nové důkazy.
Ale zatím nedošlo k žádnému novému obvinění.
Co dělá dneska tvůj táta?
Je mi to fuk.
André? Jsi tam?
Tady Francisco.
Už jsem tě neviděl několik měsíců. Kde jsi?
Máme o tebe strach.
Jak dokážeme, že Robert Napper
byl ráno 15. července 1992 v parku Wimbledon Common?
Začneme tím, že dokážeme, že nebyl tam, kde tvrdí, že byl.
Dobře. A to kde?
V práci. Serco v Greenwichi. Prý tam byl celý den.
Žijí ještě nějací jeho bývalí kolegové?
Předák. Už ho předtím vyslýchali.
Měl plánovače, kam si psal pracovní dobu. Ale ten z roku 1992 se nenašel.
Stálo by za to si s ním promluvit znovu?
- Ne, pochybuju. - Jo, já taky.
Ale musíme prověřit všechno.
Všechno a všechny, jako by to ještě nikdo neudělal.
- Tak jo, máš ten otisk boty? - Jo, tady je.
Tony, tohle je otisk boty.
Jeden z mála fyzických důkazů z původního místa činu. Jo?
A Benno procházel záznamy, aby našel shodu s Napperovými botami,
ale…
když Nappera zatýkali, nenašli u něj doma žádné boty.
- Vůbec žádné. - Takže…
Tak jsme si říkali,
co měl asi na sobě, když ho odvedli do vazby?
Už ho z vazby nikdy nepustili, ne?
Ne.
Takže… by mohli ještě být mezi jeho majetkem?
Přes deset let leží ve skladu Broadmooru.
Za pokus to stojí.
Dávej bacha, zvlášť po tom minule.
A nikomu ani slovo, dokud nezískáme povolení.
- Jo. - Co?
Povolení k prohlídce ve vězení?
Alexi?
- Jsi v pořádku? - Jo.
Co tvůj týden?
V pohodě.
Jo. Co v práci?
Jo, v pohodě.
A ty?
Jo.
Chceš se najíst teď, nebo pak?
Najím se u Anny.
Přišel jsem si jen pro věci.
Aha.
Proč jsi mi to neřekl?
- Myslel jsem, že jo. - Kdy?
Vůbec tu nejsi.
Teď tu jsem, jestli chceš mluvit.
Není moc o čem.
Nevím, jestli tě zajímá, co policie, ale…
neozvala se.
Asi na toho nového podezřelého nic nemají.
Dám si sprchu.
Stalo se to před deseti lety. Dělal jsem tam já.
Ale nevíte jistě,
jestli byl ten den Napper v práci?
Mám sakra dobrou paměť, ale…
Pamatoval by si to někdo?
Jak jsem říkal, Napper tam dlouho nedělal.
A viděl jsem ho mluvit jen se sebou.
Holky se mu vyhýbaly obloukem.
Ale to už jsem vypovídal.
Jo.
A měl jste prý plánovače. Je to pravda?
V garáži, jo. Ani nevím, proč jsem je měl.
Psal jsem si tam jen pracovní doby.
Ty z roku 91 a 93 jsem dal policii. Zbytek šel do koše.
Ten z 1992 pořád nikde?
Ne.
Můžeme se naposledy podívat?
Tam nechcete chodit.
Ne, to máte pravdu. Nechci.
- Jsou to velké věci. - Jo.
- Jako zeď. - Jo.
Do prčic.
Hele, tady.
PLÁNOVAČ SMĚN 1992
- Veselé Vánoce. - Jo.
Tak jo. Tady je.
Robert Napper.
Středa 15. července. Měl celý den volno.
Na sto procent?
George je puntičkář. Je si jistý. Robert Napper měl celý den volno.
Tak jo. Teď dokážeme, kde nebyl. Uvidíme, jestli nám řekne, kde byl.
NEMOCNICE S OSTRAHOU BROADMOOR, ANGLIE
Ještě jednou díky.
- Jste jeho právní zástupkyně? - Přesně tak.
A pokud lékaři zpozorují u mého klienta během výslechu úzkost,
okamžitě to zarazím.
Bob je… křehký. Psychicky.
Bob je také odsouzený vězeň.
A podezřelý z vraždy.
Vlastně není vězeň.
Je to pacient.
Jste v nemocnici, ne ve vězení.
Bobe. Sem si můžeš sednout.
- Pojď. - Zdravím, Roberte.
To je ono. Posaď se.
Tak.
Dobře.
Chceme si promluvit o Rachel Nickellové.
To jméno znáte, že?
Už se vás na ni ptali, že?
Rachel byla v roce 1992 sexuálně zneužita a zavražděna.
Díky vědeckému pokroku
jsme teď identifikovali dosud neznámou mužskou DNA,
která se našla na Rachelině těle.
A patří vám, Roberte.
Víte, co je to DNA?
Je jedinečná, jako otisk prstu.
Ano. Díky tomu víme, že jste ten den měl s Rachel fyzický kontakt.
Že ano?
Jestli nám to chcete vysvětlit, teď máte šanci, Roberte.
Řeknete nám, co se stalo?
Posloucháte?
My jsme to neudělali.
Pracoval jste v Sercu v Greenwichi, že?
Vedli si tam plánovač směn.
A ten dokazuje, že jste v práci nebyl.
Taky dokazuje, že jste policii lhal, když se vás v roce 1995 na Rachel ptali.
Tak proč jste lhal?
Kde jste byl 15. července?
Roberte.
Bez komentáře. Děkuji.
V čem ještě jste lhal?
Byl jste toho dne v parku, že?
A zabil jste Rachel Nickellovou.
- Detektive. - Proč jste nechal toho kluka žít?
Došel vám po první vraždě čas?
Jak jsem vám sdělila, můj klient už nehodlá na nic odpovídat.
Co vás přitahuje na matkách? Ta vaše vás v 18 vyhodila…
- Detektive. - To stačí.
- Děkuju. - Díky.
V pohodě?
Jo.
Jsme v nemocnici… ne ve vězení.
Sem povolení dostaneme.
Tak jo.
SKLAD S MAJETKEM
Policie vyslýchá 40letého muže kvůli vraždě Rachel Nickellové.
Díky průlomu v DNA byl identifikován nový podezřelý.
Muž by měl být momentálně zadržen v nemocnici s ostrahou Broadmoor
za jiný zločin.
Policie nepotvrdila jméno, uvedla jen, že vyslýchají 40letého muže
a jde o součást probíhajícího vyšetřování vraždy Rachel Nickellové.
Tak jsi dodržel slib.
Dostals mě k osmnáctinám bez úhony.
A jsi?
Co?
No…
jsi…
bez úhony?
- Jo, myslím, že jo. - Jo?
Tak jo. Myslíš, že už jsi to všechno překonal?
Teď to chceš řešit?
Říkali mi, že k tobě musím být upřímný.
A snažil jsem se toho držet. Vážně.
A upřímně, Alexi,
dospělý dospělému…
já myslím, že ne.
Vůbec.
- Prostě chci jít dál. - Já vím, že jo.
Tak přestaň žít minulostí.
Co to znamená, Alexi?
Mám předstírat, že se to nikdy nestalo, jako ty?
Vím, co se stalo. Byl jsem tam.
Já vím, ale nevíš, kdo to udělal.
A proč je pořád na svobodě.
Neznáme pravdu, Alexi,
a dokud ji nedostaneme, nebudeme mít klid v duši.
- Klid v duši? - Jo, my oba.
Toho se nedočkáš.
Ztrácíš čas.
Musíš se s tím smířit.
A prostě… žít dál?
To si myslíš, že děláš? Hledáš odpovědi v náboženství?
Není to náboženství. Je to víra.
A hledání vlastní cesty.
Nebo možná…
Možná se jen rozptyluješ.
Ať už dělám cokoli, už to není tvůj problém.
Tak jo.
- Pane? - Co je to?
Hnědé.
Jak popsal svědek. Tak jo.
Dobře. Pošleme je odborníkům.
Ty vole.
Tak jo, vezmi to.
Rozhodně jsi na něco kápl.
Když Alexe vyšetřovali, učesali mu vlasy
a našli několik malých úlomků metalické barvy.
Červené barvy.
Jak se mohla přenést?
To nevíme, ale tohle byla Napperova vraždící skříňka.
A vzorky z Alexových vlasů pořád existují.
A ta špatná zpráva? Vždycky nějaká je.
Horší zpráva je, že když na úlomcích provedeme testy,
tak je zároveň zničíme, takže máme jen jeden pokus.
Takže když to nevyjde, přijdeme o důkazy.
Potřebujeme shodu s tímhle i botami, abychom ho obvinili.
Jo. A když jsme u těch bot.
Ještě je nezkoumali, ale velikost prý neodpovídá.
Do prdele.
Ale vezmou je do parku, aby je otestovali za stejných podmínek.
Takže…
Drž palce.
Jo, fakt vědecký.
Šéfe?
Máte telefon.
- Forenzní? - Prý bude mluvit jen s vámi.
Je to soudní předvolání.
Policie tě obvinila z vraždy Rachel Nickellové.
My to nebyli.
Dobře.
Kdo volal?
Tati?
Policie.
Obvinili ho?
Chtějí…
vědět, jestli přijdeme k soudu.
Ty fakt zvažuješ, že bys zase šel?
Nebudu znova věřit něčímu slovu.
Potřebuju to vidět.
- My oba. - Ten soud s náma nesouvisí.
Pravděpodobnost, že by ta DNA patřila někomu jinému,
je jednu ke 12 milionům.
Já nejdu.
Prostě ne. A ty bys taky neměl.
Na 41letého muže obviněného z vraždy Rachel Nickellové byla uvalena vazba.
Robert Napper se zúčastnil přes video z psychiatrické léčebny.
Soud se uskuteční koncem měsíce.
Tati?
- Tati. - Já vím.
Celou dobu věděli, kde jsme. Jenom čekali na příležitost.
Hádat se s nima nepomáhá. Přestaň.
André, když si promluvíte se mnou, zbytek vás nechá být.
Řekli jsme, co jsme chtěli. Ztrácíte čas.
Probereme peníze.
- Naserte si! - Alexi.
Alexi?
Volal jsem policii. Jste na soukromém pozemku. Odejděte.
Už mluví se sousedy. Bude o tom vědět celé město.
- No a? - Co Anna?
- Co s ní? - Neřekls jí to, ne?
Tak neměla by to slyšet od tebe?
Alexi!
Alexi, jak se máte? Jsem Pete Collier z The Sun.
Chci jen dvě minutky.
Tvoje máma zní úžasně.
Pamatuju si její tvář, ale…
ze všeho nejvíc si pamatuju ten pocit,
že mě z celého srdce milovala
a já ji taky.
A pořád ji cítím.
Mám lahvičku jejího parfému.
Proč jsi mi to neřekl?
Byl to jiný život.
Nejsem zvyklý o tom mluvit.
Táta byl vždycky…
Měl u dveří připravenou tašku, abychom mohli kdykoli utéct, kdyby…
A teď vás našli.
Tak co bude dál?
Tentokrát utíkat nebudu.
Hodně lidí má otázky.
Chápeš proč, že ano?
Vědí, že je to milionář.
Proto se pořád vracejí. Vědí o jeho rodině.
A co tvoje rodina, Bobe?
Chtěl bych o ní slyšet.
Všichni jsou v knize Kdo je kdo.
Vím, že tvůj otec byl pro tebe výjimečný.
Vzhlížel jsi k němu.
Nevěří, že…
že jsem… že on získal Nobelovu cenu za mír.
Protože jim neřekl všechno.
Tvůj otec tě opustil, že?
Některá čísla se zdvojnásobila.
Takže ty roky se mi zdály dvakrát tak delší.
Všiml jsem si, že jsi poslední dobou zabraný do čísel a dalších myšlenek.
Proč myslíš, že to tak je?
Čeho se tak bojíš, Bobe?
Všechny peníze jsou v bance. V Sidcupu.
Ty z Hvězdných válek.
Chci mluvit o Rachel.
Mohlo by to pomoct.
Nebudu se ptát, jestli jsi ji zabil. To není práce pro psychiatra.
Mým úkolem je pomoct ti čelit pravdě.
Možná si myslíš, že to znamená…
zůstat tu déle.
Možná i navždy.
Ale určitým způsobem tě to…
může osvobodit.
Myslím, že tohle by vážně mohla být tvoje šance, Bobe.
Abys udělal nějaký pokrok.
Co Rachelina rodina?
Určitě by pro ně znamenalo hodně, kdyby se dozvěděli pravdu.
A co ten malý kluk?
Nezaslouží si vědět, co se stalo jeho mámě?
A co ten malý kluk v tobě, Bobe?
Pořád tam je, že?
Co si zaslouží on?
Kde je Alex? Odjel do Londýna? Kvůli soudu?
Dočkáte se tentokrát spravedlnosti?
- Kde je Alex? Kde je? - Chceme si jen promluvit. André!
Jenom v tom chceme mít jasno.
NEW SCOTLAND YARD, LONDÝN
Pane Hanscombe.
André. Jsem velitel Campbell. Omlouvám se za to dlouhé čekání.
- Máte zpoždění hodiny. - Něco mi do toho přišlo.
Posaďte se, prosím.
- Pamatuju si vás. - Vážně?
Možná. Ale na původním vyšetřování jsem pracoval jen okrajově.
Pozval jsem si vás, protože určitá fakta byste měl slyšel osobně,
než je sdělíme médiím.
Fakta?
O panu Napperovi.
Zdá se, že už jako dítě, i později, přišel do styku s různými orgány.
Tedy než spáchal ty závažné zločiny.
Ale chci vás ujistit,
že v hledáčku policie byl jen za lehčí přestupky.
Nicméně…
obávám se, že naši přátelé z médií,
které vy dobře znáte,
určitě udělají z komára velblouda.
Takže chcete říct, že jste o něm věděli už před vraždami?
Po bitvě je každý generál, André.
Ale nikdo nemohl předvídat, jaké zločiny Napper spáchá.
Žádám vás,
abyste s médii pro vlastní dobro nekomunikoval.
Víte, jací jsou.
Nejdůležitější je, abyste se vy a váš syn dočkali spravedlnosti.
Na to soustřeďme.
Všichni.
Díky, že jste přišel.
HLAVNÍ TRESTNÍ SOUD THE OLD BAILEY, LONDÝN
Zdravím.
Ticho v soudní síni.
Povstaňte.
Posaďte se.
Obžalovaný, povstaňte.
Roberte Clive Nappere,
jste obviněn, že jste 15. července 1992
v parku Wimbledon Common v Londýně
zavraždil Rachel Nickellovou.
Vaše vyjádření?
Nevinen
z vraždy.
Ale…
vinen
se zmenšenou příčetností.
Promiňte. Vinen
ze zabití v důsledku zmenšené příčetnosti.
Pan Napper už od dětství trpí Aspergerovým syndromem
a později přibyla i paranoidní schizofrenie.
Jeho psychóza byla zaznamenána už v roce 1989,
kdy byl přijat do nemocnice po tom, co se pokusil spáchat sebevraždu.
Věří, že má telepatické schopnosti.
Také tvrdí, že ho IRA postřelila do kolene
a že při zneškodňování bomby přišel o všechny prsty.
Prsty mu prý dorostly zpátky, protože se nadýchal jiskřivých výparů.
Pane Nappere, postavte se.
Pobodal jste Rachel 49krát.
A byl u toho i její syn, Alex.
Stopy na jeho tváři podle mě dokazují, že jste ho od matky odtáhl.
To, že jste ho nezabil, jako později Jazmine Bissetovou,
bylo nejspíš proto, že jste se bál, aby vás nechytili,
kdybyste zůstal moc dlouho.
V rané dospělosti se teď Alex dočkal toho, že muž, který zabil jeho matku,
byl postaven před soud, i když opožděně.
Možná teď konečně bude moct uzavřít táhlou kapitolu svého života.
Podle mě jste velmi nebezpečný muž.
Okamžitě se vrátíte do Broadmooru, odkud nebudete nikdy propuštěn,
pokud už nebudete pro veřejnost nebezpečný.
Což se nejspíš nikdy nestane.
Chcete něco říct?
Můj klient by se rád omluvil přátelům a rodině Rachel Nickellové
za ten hrozný čin
a Colinu Staggovi, který byl z této vraždy neprávem obviněn.
Odveďte ho.
Řeknete tomu malému klukovi, že mě to mrzí?
André.
Jste s rozsudkem spokojený?
Teď už konečně můžete jít dál.
Zástupce komisaře Yates řekne pár slov médiím.
Tak jestli nechcete něco přidat.
Po všech těch letech řeknete jen tohle?
Prosím?
Proč to trvalo tak dlouho?
Mohli jste ho zastavit, než kohokoli zabil, ne?
- Já… - Není to tak?
Takže ne, nemám co říct.
Jim a rozhodně ani vám.
Muž se přiznal k zabití Rachel Nickellové.
Policie připustila, že mohla Nappera zastavit dřív.
Promarnili šance ho zatknout.
Konečně můžeme říct,
že jsme pro Rachel a její rodinu dosáhli spravedlnosti.
A teď k panu Colinu Staggovi.
V srpnu 1993 byl neprávem obviněn z Racheliny vraždy,
dnes se mu omlouvám.
Chápeme, jak obrovský a trvalý dopad to mělo na jeho život.
Také by bylo patřičné ocenit
současný vyšetřovací tým za jeho oddanou a profesionální práci,
díky které jsme došli až sem.
Neochvějně se soustředili na všechny detaily
a po několik let odhodlaně hledali důkazy,
díky kterým byl nyní Robert Napper odsouzen.
Dnes vyplulo na povrch, jak se Napper vyhýbal polapení,
spíše díky institucionální neschopnosti Metropolitní policie,
než díky vlastní mazanosti.
Proč by se vrah omlouval, když to jeho trest nezmění?
Nemá to v hlavě v pořádku, Alexi.
To víme už dlouho.
Nejspíš sám neví, proč to řekl.
Pořád něco hledáš, že?
Nepotřebuju další rady.
A ten soud…
Ten soud pro mě nic neznamená.
A co Robert Napper?
Na tvém místě by mě asi zajímalo proč.
„Proč“ co?
Proč udělal to, co udělal?
Protože je nemocný?
Pořád to bylo jeho rozhodnutí.
Ale proč?
Zasloužíš si vysvětlení.
LONDÝN
Paní doktorko.
- Můžu s vámi mluvit? - Bohužel už mám zpoždění.
Léčila jste Roberta Nappera, že? Byla jste jedna z jeho doktorek?
Už jsem novinářům řekla všechno.
Nejsem z novin.
Jsem Alex Hanscombe. Syn Rachel Nickellové.
Chci od vás jen 15 minut, prosím.
Nemůžu ti říct nic, co už není veřejně známé.
Můžete mi říct, kdo je a jaký je.
Moc toho není.
Prý ho ve škole šikanovali a jeho rodiče se hodně hádali.
To je slabé slovo.
Robert byl nejstarší a…
spolu s matkou schytali to nejhorší, když byl otec opilý.
A Robertovi po většinu dětství Aspergera vůbec nezjistili,
což přispělo k jeho izolaci.
Pak byl zhruba kolem 12 let vážně napaden.
Je to v záznamu.
Ten muž byl obviněn.
Roberta znásilnil v lese rodinný přítel.
Proč útočil na ženy?
Proč se zaměřil na matky s dětmi? To ti nemůžu říct, protože nevím.
Vím, že neznáte odpovědi.
Robert o svých zločinech totiž nikdy nemluvil.
A to s nikým, pokud vím.
Podle mě je možné, že se na svou matku hrozně zlobil za to,
že je otec opustil.
A tak ji znovu a znovu trestal
v podobě žen, které byly takové matky,
jakou on nikdy neměl.
Takže chcete říct…
že moje máma byla jeho máma?
Možná.
A možná proto tě nechal žít.
Protože tys byl on.
Pamatuje si to?
Co se mu stalo?
Myslím, že ano.
Ale na dětství nemá moc vzpomínek.
Traumatizované a zanedbávané děti mívají špatnou autobiografickou paměť
a události, které si ostatní pamatují,
jako narozeniny
a Vánoce
se většinou ani neslavily.
Takže je tam prázdnota.
Já mám spoustu vzpomínek.
Před i po tom dni.
Tak…
to ses nejspíš cítil v bezpečí a milovaný.
Alexi.
Ahoj.
Co to je?
Nevěděl jsem, jestli ti to mám ukazovat, ale je to adresované nám oběma.
Poslal to někdo anonymně z Královské prokuratury.
Policie nám zjevně neřekla všechno.
Je to podrobný popis všech příležitostí, které propásli. Posaď se.
Každá šance, kdy mohli vraha zastavit,
než napadl tebe a tvou matku a stovku dalších žen.
Je toho mnohem víc, než pokryla média.
Například v roce 1989 volala jeho vlastní matka na policii,
že se přiznal ke znásilnění, ale nikdo to dál neřešil.
A rok po vraždě tvé matky ho policie načapala na zahradě mladé ženy,
ale jenom ho odvezla zpátky domů.
O tři měsíce později zavraždil Jazmine a Samanthu.
Je toho spousta. Jedna chyba za druhou.
Samé promarněné příležitosti.
V tohle jsi doufal?
Tohle ti dá ten klid v duši?
Ne, Alexi. Ale…
Zklamali nás a tohle to dokazuje.
Mají krev na rukou stejně jako vrah.
Možná zklamali i jeho.
Prosím?
Víš, proč jsem jel do Londýna?
- Sešel jsem se s jeho lékařkou. - Lékařkou?
Sešel ses s jeho psychiatričkou. Proč?
I tomu vrahovi se staly hrozné věci.
- To nic neospravedlňuje. - Možná i horší…
Neporovnávej se s ním. Vůbec nejsi jako on.
O to jde.
Je těžké se dobře rozhodnout, když nemáš nikoho, komu na tobě záleží.
To já vždy měl.
Měl jsem mámu a vždy jsem měl tebe.
Řekl jsem ti, že tě nerespektuju, a myslel jsem to vážně.
Ale už to tak necítím.
Vážím si tě za to, cos pro mě udělal.
Udržels mě naživu.
Ne, Alexi…
tys udržel naživu mě.
Soustřeďme se na to, co máme.
Jen tak se posuneme dál.
Tvoje máma by na tebe byla hrdá.
Možná…
nám k tomu pomůže tohle.
Co?
Takhle možná proměníme negativní v pozitivní.
Jak?
To ještě nevím, Alexi, ale…
ať už to bude cokoli, tak bez tebe to nezvládnu.
Celý život mi lidi říkali, že mě matčin vrah ušetřil,
že mi dal druhou šanci.
Já si nemyslím, že mě nechal žít on.
To udělala láska.
Zajímavé, že?
Můžeš mi ještě ukázat, jak jezdíš?
Co to je?
- Co to máš? - Co to je?
- Kladívko. - Kladívko?
Jo.
Tak jedeme, pane hasiči, bez otálení k altánku.
Jedeme. Pa!
Jsem za tebou.
- Ne, nejsi tam. - Miluju tě.
Díky uniklým dokumentům z Královské prokuratury
zahájili André a Alex soudní řízení proti Metropolitní policií.
To vedlo ke kritické zprávě Nezávislé komise pro stížnosti na policii.
Stálo v ní: „…špatná rozhodnutí a chyby policie.
Nebýt těchto chyb, Napper mohl být zadržen už před vraždou Rachel a Bissetových
a před mnoha dalšími násilnými sexuálními útoky.
Interní vyšetřování policie odhalilo závažné chyby,
ale žádný policista nečelil formálnímu disciplinárnímu řízení.
Díky technice zesílení DNA vyvinuté pro opětovné prošetření Racheliny vraždy
byly vyřešeny i další případy.
André a Alex žijí ve Španělsku
a i nadále je spojuje síla víry, naděje a lásky.
Jsou si bližší než kdy dřív.
Podle memoáru Letting Go, Alex Hanscombe
Překlad titulků: Beata Krenželoková