Ez a sorozat Mózes és a Kivonulás történetének dramatizált bemutatása,
mely különböző hitvilágú és kulturális hátterű
teológusok és történészek nézőpontját is ismerteti.
Véleményük színesíti a narratívát, de nem képezi közmegegyezés tárgyát.
Vagyok, aki vagyok…
s leszek mindörökké.
A Biblia szerint egy egyszerű pásztort
egy titokzatos hegyhez szólítottak
valahol a Sínai-félszigeten.
SÍNAI-HEGY
Az út veszélyes.
Őt pedig félelem tölti el.
De egy hatalmas erő, melyet még nem ért,
haladásra ösztökéli.
A hit.
A férfi múltját titkok övezik.
Az öcsém. Nem egyiptomi, hanem közénk tartozik.
Héber vagyok?
Minden egyes lépéssel közelebb jut sorsa beteljesüléséhez.
Isten szólt hozzá.
Megmondtam, hogy ne hozd vissza.
Nem tartozol közéjük, Mózes.
Ideje elengedni a népemet.
Az izraeliták szabadítója.
Mutass utat nekik!
Isten hírnöke.
Vagyok, aki vagyok, s leszek mindörökké.
TESTAMENTUM: MÓZES TÖRTÉNETE
ELSŐ RÉSZ: A PRÓFÉTA
Egy hatalmas éhínség idején
az izraeliták, Ábrahám leszármazottjai
Egyiptomban telepedtek le…
ahol 400 éven át szolgasorban éltek.
Évszázadokon át sanyargatták őket, de a számuk egyre gyarapodott.
Attól félve, hogy fellázadnak ellene,
a király elrendelte, hogy minden héber fiúcsecsemőt
fojtsanak a Nílusba.
A fáraó lánya fogadta őt örökbe,
az udvarban nevelkedett…
nagybátyja, a leendő király mellett.
A neve Mózes.
Habár Egyiptom hercege volt,
és kiélvezhette a fáraó házának előnyeit,
miközben közöttük nőtt fel, az uralkodócsalád tagjaként,
szerintem a lelke mélyén tudta, hogy különbözik tőlük.
PÜSPÖK, TÖRTÉNÉSZ
Tudta, hogy másnak született.
A Tórából nem derül ki, hogy mi volt a héber neve.
Ez a történet egyik nagy rejtélye.
RABBI, A „MÓZES: AZ IDEGEN” ÍRÓJA
És a történet egyúttal arról is szól, ahogy Mózes fokozatosan felfedezi,
ki ő valójában, és mi a sorsa.
2MÓZ 2,11
„Abban az időben történt, amikor Mózes már felnőtt,
hogy meglátott egy egyiptomit, aki egy hébert ütlegelt.”
Ne!
Vissza dolgozni!
Biztos vagyok benne, hogy Mózes
ösztönösen azonosult a héber szolgáival,
akik akkortájt elnyomás alatt éltek,
és szerintem volt egy pillanat, amikor rádöbbent erre.
Te! Hagyd abba!
Elég!
Ereszd el!
Azt mondtam, ereszd el.
Igen, uram!
Mára ennyi!
2MÓZ 2,15
„Amikor a fáraó tudomást szerzett erről,
meg akarta öletni Mózest.”
„De Mózes elmenekült a fáraó elől.”
SÍNAI-SIVATAG
HÁROM HÓNAPPAL KÉSŐBB
Keletre vándorol a sivatagban Midján felé.
Jövevényként egy idegen földön.
Már nem egyiptomi herceg,
de még nem is az izraelitákat felszabadító próféta.
A zsidó-keresztény vallásban rengeteg múlik Mózesen.
Alapító atya.
Minden, amit a Bibliáról tudunk…
VEZETŐ LELKÉSZ
valamilyen módon visszavezethető Mózeshez, az életéhez, a pályájához.
Mózes a zsidó-keresztény-iszlám hagyományok sajátos alakja…
A „MÓZES ÉLETE” ÍRÓJA
mert mindháromban megjelenik.
Mindhárom prófétaként tiszteli.
Mózes prófétát legalább százszor említik a Koránban.
Ami egyedülálló, hisz kevés prófétának…
A „NŐK A KORÁNBAN” ÍRÓJA
meséli el a Korán az egész életét.
Az élete minden egyes pillanata, a kihívások, amiket átélt, a tettei…
RABBI, DÉKÁN
ma is relevánsak számunkra mind egy szálig.
Mit teszünk, ha mások szenvednek? Kiállunk értük vagy hallgatunk?
Társadalmi igazságosság? Mózessel kezdődött az egész.
A gyilkos Mózestől a szabadító Mózesig.
Ez egy érdekfeszítő történet.
Nézd! Jön valaki.
Ki vagy te?
Dolgoznék a kenyérért és a vízért.
Ingyen is ihatsz.
Kinek köszönhetem mindezt?
Jetrónak. Az övé ez a kút. Ő a hegy papjának.
A te neved érdekelt.
A lánya vagyok.
Cippóra.
Amikor Mózes elmenekül Egyiptomból,
egy nomád pásztortörzs fogadja be magához
a Sínai-hegy melletti pusztaságban.
Ott talál Mózes menedékre.
A mi költségünkön szórakoztatjátok a kérőket?
A miénken, Naim.
És semmi közöd a kérőinkhez.
Nem szíveljük a sivatagi patkányokat.
Ez meg akar halni.
Lehet, de örömest magával viszi kettőtöket.
Öld meg!
Majd máskor.
Jöjj!
A nők azok, akik meglátnak valami különlegeset Mózesben,
mert elfogadják a segítségét.
Felismerik benne az erőt és a megbízhatóságot.
A Koránban van egy vicces történet, amiben Cippóra, aki arabul Szefóra,
Mózes előtt gyalogolt…
EGYETEMI DOCENS
aztán fújni kezdett a szél, és kicsit fellibbentette a ruháját.
Mózes persze nem akart ránézni.
Úgyhogy előrement, hogy ne lássa őt hátulról.
A nőket pedig lenyűgözte az udvariassága.
A lányok visszamentek az apjukhoz, és elmondták neki,
hogy Mózes, a megbízható, erős férfi segített nekik.
MIDJÁN
Mi szél hozott Midjánba?
A fáraónk várost épít.
A nép vagy szolgaként dolgozik, vagy adót kell fizetnie.
- Úgyhogy eljöttem. - A sivatagba?
- Itt szabad lehet az ember. - Mi nem úgy élünk, mint az egyiptomiak.
De amiért bátran kiálltál a lányaim mellett,
ma éjszakára maradhatsz.
Jetró az egyik kedvenc karakterem Mózes történetében.
Azt tudjuk róla, hogy szerető ember,
menedéket nyújt neki, és nagyon jó emberismerő.
Nem érdekli, hogy ez a férfi egyiptomi, midjánita, vagy akármi más.
Segítő szándékkal lépett fel, és most ő szorul segítségre.
Jetró a midjániták papja.
Ez egy politeista nép volt, akik az ókori Egyiptom idején éltek,
és végül az ókori Izrael idején.
Akkoriban szerintem nem voltak monoteista vallások.
EGYETEMI TANÁR
Szinte mindenki abban hitt, hogy több isten létezik.
Az volt a kérdés, melyiket imádod.
Ezt monolátriának hívják.
A monoteizmus szerint csak egy isten van. A monolátriánál csak egy istent imádsz.
Elismered, hogy mások is vannak,
de csak egyetlen egyet imádsz.
Ha szó szerint vesszük a Bibliát,
Isten egyértelműen kinyilatkoztatja,
hogy ő az egyetlen isten, akit az izraeliták imádhatnak.
Az viszont már nem ilyen világos, hogy ő lenne az egyetlen isten.
A Tízparancsolatban azt mondja:
„Ne legyen más istened rajtam kívül!”
Ezt úgy is lehet értelmezni,
hogy több isten is van, és mások azokat imádják,
de ti, a kiválasztott népem, csakis engem imádhattok.
Mutass utat nekik!
Kész a fekhelyed.
Mit nézel?
Ki él a hegyen?
Senki. Miért?
Tüzet láttam a csúcsán.
Az nem lehet.
Az szent föld. Senki nem mehet oda.
Akkor mit láttam?
A hegy számos vallásban kiemelt jelentőségű hely.
Vannak istenek, akikről úgy hiszik, hegytetőkön élnek,
mivel az magasan van, nehéz oda feljutni,
és felhők takarhatják el,
amik közül időnként kiszűrődhet a fény.
Képzelhetik, milyen lenyűgöző annak, aki odalent él a síkságon,
ez a titokzatos dolog.
Mutass utat nekik!
Ki vagyok én, anyám?
Micsoda kérdés ez, fiam?
Egyiptom hercege vagy.
Miért?
A többi fiú kigúnyolt.
Azt mondják, más vagyok.
Hogy nem vagyok nemes, mint ők.
Ez országunk legfontosabb szimbóluma.
Az idők kezdete óta a családunk tulajdonában van.
Soha ne feledd, ki vagy!
Te is ugyanolyan nemes vagy.
Most aludj!
Drága Mózesem.
Nem könnyű a dolgunk, amióta Mahar meghalt.
Hét leány, de fiú egy sem.
Ő volt a legjobb pásztorom.
Miért nem fogadod fel az idegent?
Aki idegenekért kockáztatja az életét, az vágyik a halál után.
Ha visszamegy a sivatagba, meghal.
A mi lelkünkön szárad majd.
Vág az eszed, mint anyádnak.
Mózes!
Kérlek, maradj!
Apám munkát ajánl neked.
Midjánban Mózes menedékre lelt,
és úgy vélem, azon a helyen kényelemben és nyugalomban élhetett.
Ott meghúzhatja magát,
amíg az egyiptomi hatóságok keresik, amiért meggyilkolt valakit.
Egyiptom hercegéből pásztor lesz.
Hatalmas, befolyásos emberből egyszerű, jelentéktelen alakká válik.
Nyájat terelget a midjáni sivatagban.
És ekkor szólítja meg Isten.
Mutass utat nekik!
Hoztam reggelit.
Láttam már ilyen jeleket.
Az adószedők használják ezeket.
Egyiptomban tanultad?
Feljegyzésekhez?
És történetmeséléshez.
Ezek milyen történetet mesélnek?
Kettőnkét.
Hegy istene!
Légy a tanúnk!
Ma megszenteljük szolgáid, Mózes és Cippóra frigyét.
Fenséges hajlékodhoz képest életünk jelentéktelen.
Törékeny és gyenge, mint ez az üvegdarab.
Legyen e szövetség, mely színed előtt köttetett
a szolgáid között, áldott…
és gyümölcsöző!
Érdekes belegondolni abba,
hogy Mózes mennyi különböző kultúrával és hagyománnyal érintkezett.
Egyiptom hercege volt.
Midján főpapjának a veje volt.
Az izraeliták szabadítója volt.
Véleményem szerint az, hogy élete során mennyi néppel került kapcsolatba,
napjainkban is jelentőséggel bír,
mert megmutatja, hogy többféle indentitással bírni lehetséges
és talán elkerülhetetlen is.
Mózes és Cippóra családot alapít Midjánban,
és két fiuk születik, Gérsóm és Elíézer.
Az elsőszülött fiúnál nagyon fontos a névadás.
Úgyhogy Mózes Gérsómnak nevezi el…
RABBI, EGYETEMI DOCENS
„Mert jövevény voltam idegen földön.”
Ez arról árulkodik, hogy Mózes kívülállónak érzi magát.
Nem tartozik Midjánba.
Nem tartozik Egyiptomba.
PER-RAMSZESZ EGYIPTOM FŐVÁROSA
Az ezt követő évek során
Egyiptom korábbi királya meghal, és Mózes nagybátyja foglalja el a trónt.
Ő a fáraó,
a korszak legnagyobb hatalmú uralkodója.
Ha meg kellene feleltetnünk a Kivonulás történetének fáraóját
valamelyik történelmi személynek,
valószínűleg Nagy Ramszesz lenne az,
mivel a Kivonulás mesél az izraeliták kényszermunkájáról
két hatalmas város építése során.
EGYIPTOLÓGUS
Az egyik Per-Ramszesz volt, azaz Ramszesz palotája,
ami Nagy Ramszesz fővárosa volt a Nílus-deltában a XIX. dinasztia idején.
Amikor hatalomra kerül,
több hadjáratot is vezet Szíria-Palesztina területére.
EGYETEMI DOCENS
Olyan távoli területeket is meghódít,
mint a libanoni Bejrút.
Nagy Ramszesz volt az egyik legbefolyásosabb, leghatalmasabb fáraó,
és ez volt az Egyiptomi Birodalom fénykora.
Mi a jóslat?
Mindig vannak engedetlenek, felség.
Pontosan hol?
A sivatagban, felség.
A pusztai népek késnek a sarccal.
Jelentéktelenek.
Akár egy koldus is megvilágosodhat.
Igaz, nagyuram.
Varázsolj, mágus!
Hadd érezzék a nemtetszésünket!
Járuljanak elénk alázattal és esedezve!
Úgy lesz, felség.
Keményen bánik mindenkivel, aki a birodalmát fenyegeti.
Könyörtelen és erőszakos. Embereket mészárol le.
Csak az érdekli, hogy megőrizze hatalmát és gazdagságát.
Ha valakit zsarnoknak akarnak hívni arabul, azt mondják…
Azaz fáraóként viselkedik, fáraóvá válik.
Szóval ez a szó ténylegesen a fáraó tetteinek szinonimájává vált.
Az új fáraónak sok ellensége van a birodalmán kívül.
De a legnagyobb fenyegetést az unokaöccse jelenti az uralmára,
aki most egyszerű pásztorként él Midjánban.
Gérsóm!
Mit mondtam neked? Mindig figyeld a nyájat!
Igen, apám!
Mit néztél?
Három lovas tart a falunk felé a síkságon.
- Izmaeliták jönnek bajt keverni. - Nem.
Fehér lovuk volt.
Micsoda váratlan öröm!
Érezzétek otthon magatokat!
Köszönjük.
Intézőm.
Követek érkeztek Egyiptomból.
Térdelj le őfelsége küldöttjei előtt!
Térdre!
Elnézést! Nem idevalósi.
Számolj be neki!
A régi fáraó megtért az istenekhez.
Az elsőszülöttje az új fáraó.
Minden sivatagi törzsnek sarcot kell fizetnie.
Megtisztelve érezzük magunkat,
de szegények vagyunk.
Láttuk a nyájatokat.
Elég tekintélyesnek tűnik.
Kérlek! Pihenjétek ki az út fáradalmait!
Folytatnunk kell a küldetésünket.
De visszatérünk majd.
Hogy fizetünk adóssággal a nyakunkban?
- Egyezkedünk, mint mindig. - Ezzel a fáraóval nem lehet.
Ismered őt?
Gyilkos!
Távozz!
Hagyj békén!
Állj! Állj meg!
Mózes!
Napok óta idefent vagy.
Gyere le!
Ide tartozom.
Most már van két fiad.
És egy nejed.
Nem érdemlem meg őket.
És mit segít ez rajtunk?
Mutass utat nekik!
Valamit tudnod kell rólam.
Hercegként nőttem fel az uralkodó háztartásában.
Hercegként?
Miért nem mondtad el?
A sivatagi népek nem szívelnek minket.
Egész végig eltitkoltad?
Apád elküldött volna, ha tudja.
Megöltem egy férfit.
Egy munkafelügyelőt.
Ezért hagytad el Egyiptomot?
Megbüntettek volna érte.
Többről van szó.
Rájöttek volna arra, amit mindig is gyanítottam.
Hogy valójában nem tartoztam közéjük. Ugyanúgy, ahogy közétek sem.
- Akkor ki vagy? - Nem tudom.
Rá kell jönnöm.
Újra láttam a jelet a hegyen.
Oda kell mennem.
Még senki nem járt ott.
Talán vissza sem jössz.
Az életemnél is jobban szeretlek.
Szerintem Isten sokféle módon megszólíthat minket.
Néha azért történik, mert gyötrődünk.
Máskor viszont azért,
mert elutasítjuk azt a kényelmet, amit már kezdenénk élvezni.
És szerintem Mózes ezt jelképezi.
Mózes gyarló volt és végtelenül konok.
Nem tudta, hogy ki ő valójában.
Örökbe fogadták.
Bűncselekményt követett el.
Élete egy részében hajléktalan volt.
És a hibáiból ugyanúgy tanulhatunk, mint az eredményeiből.
Isten azt szólítja meg, akit akar.
Valójában senki mást nem tudnék mondani a Bibliából Jézuson kívül,
akinek ne lenne valami szembeszökő jellemhibája vagy hiányossága
valami olyan formában, amire felkapjuk a fejünket.
De Isten ebben a legjobb.
A Szentírás Istenének az a specialitása,
hogy fogja az elromlott dolgokat, és nemcsak megjavítja őket,
hanem ad nekik egy új, nagyobb célt is.
Vedd le a sarudat!
Ki vagy te?
Ez szent föld, Mózes.
Vedd le a sarudat!
- Mit akarsz tőlem? - Tedd, amit mondok!
Vagyok, aki vagyok, s leszek mindörökké.
Ábrahám, Izsák és Jákób istene.
Az izraeliták Istene.
Mindenek Istene.
És te is az vagy, aki vagy, s leszel mindörökké.
A hírnököm.
A héber Biblia sarkalatos pontja,
hogy az emberek nem láthatják Istent.
Nem lehetnek ténylegesen Isten jelenlétében.
Egyetlen nagy kivétel van.
Méghozzá Mózes.
Tényleg Isten vagy?
Vagyok, aki vagyok, s leszek mindörökké.
A bokor lángol, de a tűz nem emészti el.
Egy Philón nevű zsidó filozófus, aki Jézussal egyszerre élt,
allegóriaként tekint rá.
Szerinte Izrael rabszolgasorba hajtását jelképezi,
azaz hogy égnek, de nem égnek el.
Túlélik.
Évek óta figyellek téged, Mózes.
Kutatsz. Kérdéseket teszel fel.
És azért hoztalak ide, hogy felfedjem előtted a sorsod.
Visszatérsz Egyiptomba.
Ráveszed a hébereket, hogy kövessenek téged.
És az én nevemben szabadságot követelsz nekik a fáraótól.
Nem fogja szabadon engedni őket.
Ellenkezni fog.
Én pedig lecsapok rá miatta.
Mi közöm a héberekhez?
Nem vagyok vezető. Sem a szavak embere.
Amíg meg nem találod a hangod,
a bátyád, Áron beszél majd helyetted.
A bátyám?
Menj Egyiptomba!
Közöld a héberekkel, hogy a hírnököm vagy!
Elárulom neked a nevem.
Amin ismernek.
Így tudni fogják, hogy a nevemben beszélsz.
Vagyok, aki vagyok.
Mózes nem tudja, hogy meggyőző lesz-e.
Erre Isten azt mondja neki: „Jó. Ne aggódj! Elárulom a nevem.
Úgy hívnak…
Az leszek, aki leszek.
Vagy azzá válok, akivé válok.”
Miféle név ez?
Ez a név egy ige.
Isten egy ige.
Nem vagyok alkalmas erre a feladatra.
Nem is vagyok jó ember.
Téged választottalak,
Mózes.
MIDJÁN
Cippóra! Mennünk kell!
Láttam Istent.
Istent? Melyiket?
A héberek Istenét. Mindenek Istenét.
Feladatot bízott rám.
Csomagolj ruhákat magatoknak! Rögtön indulunk.
2MÓZ 4,19-20
„Az Úr azt mondta Mózesnek Midjánban:
Menj vissza Egyiptomba,
mert meghaltak, akik meg akartak ölni téged.”
SÍNAI-SIVATAG
„Mózes fogta a feleségét és fiait,
szamárra ültette őket, és visszaindultak Egyiptomba.”
Eltévedtünk.
Isten megmutatja az utat.
Csak három hétre vagyunk Gósentől.
Aztán mi lesz?
Megállunk a faluban. Van ott egy fogadó. Ott találkozunk a bátyámmal, Áronnal.
Akiről ez az Isten mesélt neked? És a létezéséről sem tudtál?
Ez Isten szava. Hiszek neki.
- Ha nem lesz ott… - De ott lesz.
…miután Gósenbe értünk, hazamehetünk?
- Ott lesz a bátyám. - De ha mégsem?
Ott lesz a bátyám!
De ha mégsem?
Hozd ide a húst!
Nem hiszek ebben az Istenben.
- A héberek szenvednek. - A családunkban hiszek.
A férjed vagyok!
Ha mellém állnál, talán felszabadíthatnám őket.
Mózes teljesítve Isten utasításait
átkel a sivatagon, hogy találkozzon a bátyjával, Áronnal.
Miről fogod felismerni a bátyádat?
Ő az?
Ülj le!
Gyorsan!
Te is!
Egy hang szólt hozzám álmomban,
és azt mondta, ha idejövök,
találkozom veled.
Honnan tudod, ki vagyok?
Egész életedben tudtam.
Áron vagyok, Amrám fia.
Héber.
A bátyád.
Héber vagyok?
Különös és csodálatos történet ez.
Amikor kisgyermek voltam,
a fáraó félt, hogy a héberek túlzottan elszaporodnak,
és egy nap megdöntik az uralmát.
Elrendelte, hogy minden héber fiúcsecsemőt meg kell ölni.
Még a születésed előtt elkezdődött az öldöklés.
Az első fejezet elején említett törzseket leszámítva…
VALLÁSTÖRTÉNÉSZ
az első két név a Kivonulás történetében: Sifrá és Púá, akik bábák voltak.
És bámulatos dolgot tettek.
Szembeszegültek az egyiptomi fáraóval, a világuk leghatalmasabb emberével.
Mert nem voltak hajlandóak végrehajtani a parancsát.
Vehetjük őket a polgári engedetlenség első megnyilvánulásának.
A Kivonulásban héberül úgy nevezik őket…
Ami azt jelenti: „a héberek bábái”,
de lehet az is, hogy „a héber bábák”.
Nyelvtanilag megállapíthatatlan, hogy a kettő közül melyik.
Ez a két nő, akik lehet, hogy maguk nem is héberek,
vásárra viszik a bőrüket a héberekért.
Nem is tudják, mit indítanak el.
Mi viszont tudjuk.
És az egyik dolog, ami különösen megindító számomra,
hogy talán, csak talán,
az emberiség megváltása akkor kap nagy lökést,
amikor az emberek bátran kiállnak,
és tesznek valamit a másikért.
Az anyánk, Jókebed
titokban szült téged.
A Midrás szerint, amikor világra hozza a gyermeket,
az egész szobát fény árasztja el.
Amikor ránéz az újszülöttre, látja benne a jóságot.
Héberül úgy mondják…
És látja, hogy jó.
Nem hallottuk ezt a kifejezést, hogy „látja, hogy jó”,
a Teremtés könyvének első fejezete óta.
A teremtés első hét napja óta.
Azt mondja: „Különleges gyermek.
El kell rejteni. Meg kell menteni.”
Az egyiptomi katonák házról házra jártak Gósenben,
de kitaláltuk, hogyan védjünk meg.
Tudunk a csecsemőről.
Jönnek.
Áron, menj a rejtekhelyre! Siess!
Nekem kellett vigyáznom rád.
Elrejteni.
Megmondtam. A gyermek halva született.
Lássam a holttestet!
Tegnap temették el.
Muszáj zargatni egy gyászoló anyát?
Várjunk csak!
Mi ez?
Úgy szorítottalak, hogy féltem, hogy felsírsz.
Visszatérünk még.
Menjünk!
Ne!
Jaj, ne!
Ne!
Megmenekültél.
De tudtuk, hogy az egyiptomi katonák előbb-utóbb vissza fognak jönni.
Érdekesnek találom, hogy a Kivonulás könyve első fejezeteiben
a szöveg kifejezetten azokra a bölcs, okos és bátor tettekre koncentrál,
amit a paranccsal szembeszegülő nők követtek el,
néhányuk héber, néhányuk nem,
akik mind vakmerően dacolnak
a fáraó törvényeivel és rendelkezéseivel.
Mózes anyja meghozza azt a gyötrelmes döntést,
hogy kosárba teszi a kisbabát,
és végső kétségbeesésében útjára küldi a Nílus vizén.
Micsoda elkeseredés!
Istenem!
Istenem, remélem, nem minden ember szörnyeteg.
És ha létezik ilyen, hátha rátalál erre a babára.
Megrendítő.
Anyánk vízre tett téged a Níluson,
nem tudva, milyen sors rendeltetett neked.
Egy ideig sikeresen rejtegetik Mózest, majd a harmadik hónap végén
építenek neki egy kis bárkát.
Héberül tevah a neve. Ugyanaz a szó, mint Noé bárkája.
Noé bárkája egy tevah, ugyanúgy szurokkal bélelt.
Itt ez a két történet.
Az egyik a Teremtés könyve, a másik a Kivonulás könyve elején,
ahol valami nagy dolog fog történni,
és ennek a tevah az oka.
És akit a tevah magában rejt, az új kezdetet hoz majd magával.
Per-Ramszesz városa.
PER-RAMSZESZ EGYIPTOM FŐVÁROSA
Jó nagy lett.
Egy szörnyeteg. Emberek vérén hizlalták.
A miénken.
Fenséges lesz.
Túl önhitt vagy, fivérem.
Apánk építette Ámon templomát,
úgyhogy az ő neve marad fenn az örökkévalóságig.
Erre te leveteted onnan, és kicseréled a sajátodra?
A templom elkészülte előtt vésette oda a nevét.
A népünk jó szívvel emlékszik majd apánkra.
Apánk zsarnok volt.
Héber gyermekeket mészároltatott le, mert lázadástól félt.
Hámán, mi a munkaerőnk összetétele?
Egyötöde egyiptomi, uram.
Egyötöde hadifogoly.
A többi héber.
Tetterős, képzett munkások.
És meg akarta ritkítani őket, mert rettegett, hogy fellázadnak.
Engem más fából faragtak.
És ahogy városunk a mennyek felé tör, igen.
Isteneink fürödnek majd a dicsőségben.
A rabszolgaság fogalma nem létezett Egyiptomban.
Irány dolgozni!
Viszont voltak hadifoglyaink. Voltak szolgálóink.
Létezett kényszermunka.
Teljesen hétköznapi volt az egyiptomi uralkodóknak.
Az egyiptomi kényszermunka
kritikus jelentőségű volt a gazdaságukban.
És arra, hogy „engedd szabadon a népem”,
természetes kérdés a fáraótól és az egész egyiptomi gazdaságtól,
hogy ki fog dolgozni.
„Ki látja el ezt a munkát?”
Ahogy 1863-ban is felmerült a kérdés a Felszabadítási Nyilatkozatnál:
„Ha elengedjük a rabszolgákat, ki szedi fel a gyapotot?”
GÓSEN
Gósen Per-Ramszesz peremén fekszik.
Ábrahám unokái és dédunokái 400 évvel korábban telepedtek oda,
a Kánaánban pusztító éhínség elől menekülve.
A fáraó azt mondja: „Nagyszerű! Telepedjenek le!”
Idővel azonban az izraelitákra negyedik oszlopként tekintenek.
Egyre nő a számuk. Önálló identitásuk van.
Nem olvadnak be úgy, ahogy szeretnénk. Oda kell figyelnünk rájuk.
Úgyhogy kialakul egy olyan rendszer, amiben éppen még nem szolgák,
de idővel azzá válnak.
Jogokat vesznek el tőled. Mire észbe kapsz, már elfelejtetted,
milyen volt az életed azelőtt.
Hahó!
Mirjam!
Ő az öcsém, Mózes.
Megmondtam, hogy ne hozd vissza.
Gyere!
Semmi baj. Gyere, kérlek!
Tessék!
Biztos kitikkadtatok.
Kértek ételt?
Igyatok, aztán távozzatok!
Mikor ettetek?
Anyánk így akarta.
Hallgasd meg őt, Mirjam!
Isten szólt hozzá.
Isten mindenkihez szól álmában.
Nem álom volt.
A hegyen beszélt hozzám. Ideküldött felszabadítani a népünket.
Visszavezetni őket Kánaánba.
Az Istenünk senkihez sem szólt már évszázadok óta.
Mózes igazat mond.
A héberek 430 éve élnek Egyiptomban.
És az idő nagy részében szolgák voltak.
Mivé lett Isten és Izráel népének kapcsolata
a végeláthatatlan, reménytelen szolgaság évszázadai alatt?
Az emberek feladták?
Arra jutottak, hogy az ősükről, Ábrahámról szóló történetek,
és az, hogy végül szabadon élhetnek az ígéret földjén,
ez az egész nem volt igaz?
A Tóra erről nem beszél.
De az egyik legmeglepőbb sor számomra az,
amikor Isten azt mondja Mózesnek: „Nem felejtettem el a népemet.
Meghallottam segélykiáltásukat.”
Erre mindig az az első gondolatom: „Mi tartott ilyen sokáig?”
Anyám!
- Hadd kísérjelek… - Senkit sem ismer fel.
Kicsi Mózesem!
Visszatértél?
Köszönöm!
Nagyon köszönöm!
Köszönöm!
Ne szólj az elöljárónak!
Az egyiptomiak lekötelezettje. Csak a véneket hívd össze!
Mózes, amikor idejönnek, szólhatsz hozzájuk.
Nem én, Áron.
A Korán szerint Mózes azt mondta a hegyen Istennek:
„Tartson velem Áron is, mert ő ékesebben tud szólni,
és jobban ki tudja fejezni magát, mint én.”
A Koránban használt kifejezés azt jelenti: „csomó van a nyelvemen”.
Ezt többféleképpen lehet értelmezni, lehet fizikai hiányosság,
de szimplán lélektani eredetű is.
Hogy Mózes fél visszatérni a fáraóhoz,
és valószínűleg nem is volt olyan jó szónok, mint Áron.
Ez egy gyönyörű pillanat, mert Mózes azt mondja Istennek:
„Jól jönne egy kis segítség a nagy küldetéshez.”
És Isten meghallgatja őt, Áron pedig tényleg prófétaszintre emelkedik.
Mózessel tart, hogy segítsen neki a küldetésében.
Ő Mózes, az öcsém.
Nem egyiptomi…
hanem közénk tartozik.
Üzenetet hozott nekünk.
Milyen üzenetet?
Dátán, a munkafelügyelők vezetője.
Emlékszel az öcsémre.
Mózes jó ember. Akkor is az volt, amikor egyiptomiként élt.
Végzett az őrrel, aki megkorbácsolta Bukkit.
Jól emlékszem rá.
És Isten…
a mi Istenünk…
Ábrahám Istene
felkereste az öcsémet,
és megparancsolta neki, hogy vezessen ki minket rabságunkból,
hogy visszatérhessünk a földre, ahonnan valaha érkeztünk.
Mondta, hogy hogyan?
Kérdezd meg tőle!
Kérni fogjuk a fáraótól, hogy kimehessünk a városból.
- Úristen! - Ne!
Mindannyian.
Azt mondjuk, áldozatot kell bemutatnunk az Istenünknek.
Állatáldozatot, ami feldühítené az egyiptomiakat.
A fáraó kienged minket a sivatagba három napra.
Amint nem látnak minket, megszökünk.
Amrám fia, szeretnék hinni az öcsédnek,
de ha odamész ezzel a fáraóhoz,
csak kinevet téged.
Az öcsém beszélt Istennel.
Mi?
Azt parancsolta, hogy szabadítsalak fel titeket.
A népünket.
Ha Isten ezt várja tőlünk,
akkor sikerülni fog.
Mózes!
Elárulta neked a nevét?
Igen. Tudom a nevét.
Minden generáció továbbadja Istenünk nevét a következőnek.
Hogy ilyen helyzetben tudjuk, hogyan hívják.
Szerách!
Azt mondták: „Beszéljünk az öregasszonnyal, Szerách bát Áserrel!”
Ismeri Mózes a titkos szavakat?
Tudod, a nevet, igaz?
Édesanyád elárulta neked.
Ha Mózes ismeri a nevet,
tényleg látta az Istenünket.
Mózes!
Isten velünk van.
A nő azt mondja: „Mózes ismeri a megváltást hozó, titkos szavakat.
Igazat beszél.
Ő a szabadító. Ő Isten kiválasztott prófétája.”
Ennyit a titkolózásról.
Tényleg igaz? Az Istenünk visszatért?
Mesélj róla!
Mutasd meg nekik!
Ő az egyetlen igaz Isten.
Ő az Isten, aki megvédte Józsefet,
amikor a testvérei elárulták őt.
Aki azt mondta Józsefnek,
hogy a csontjai egyszer visszatérnek majd Kánaánba.
Ugyanaz az Isten, aki szövetséget kötött Ábrahámmal,
József dédapjával.
Így a népünk örökre hozzá tartozik.
Ábrahám tusakodott Istennel?
Nem, az Jákób volt, József apja.
Éjjel találkozott az Úrral, és hajnalig tusakodtak.
És nem eresztette az Urat, amíg meg nem áldotta őt.
És amikor az Úr megáldotta, az Izráel nevet adta neki.
„Aki legyőzte Istent.”
Milyen a szülőföldünk?
Tényleg volt özönvíz?
Mi van az állatokkal?
Igen, volt özönvíz.
És Noénak hívták a férfit, aki megmentett minket tőle.
Épített egy bárkát.
Hány napig tartott az özönvíz?
Negyven napon és éjszakán át.
Hogy jött létre a világ?
Az Istenünk teremtette hat nap alatt.
És Mózes mesél Ádámról és Éváról,
Noéról, Izsákról és Izmaelről,
Jákóbról és Ézsauról.
Aki száműzöttként menekült el Egyiptomból,
most prófétaként tér haza.
Honnan tudtad, hogy ismerem a nevet?
Bába vagyok.
Közel állunk Istenhez.
A születésnél és a halálnál érezni a jelenlétét.
Még sincs saját gyermeked.
Amikor férjhez mehettem volna,
még gyilkolták a csecsemőket.
Jobb szeretek másoknak segíteni.
Ott voltál.
A női palota kertje közelében.
Amikor a hercegnő rád talált.
Láttad?
Én intéztem.
Az anyja egyetlen szót mond Mózes nővérének.
„Kövesd őt!”
Arabul ez tényleg egy szó.
A lány bátran követi a gyermeket.
Sifrá, mondanom kell valamit.
A lány nagyon talpraesett,
és elintézi, hogy az öccse visszakerüljön a szülőanyjához.
Bocsáss meg, úrnőm!
Tudok egy szoptatós dajkát a hercegnő kisbabájának.
A hercegnő, a fáraó lánya soha nem kérdezi meg:
„Ki vagy te?”
Valószínűleg nem tud róla,
hogy ez a nő a csecsemő szülőanyja.
Tehát a szülőanyjának megadatik az,
hogy szoptathassa Mózest,
akit így az élete első két-három évében
az édesanyja táplál.
Ez azt jelenti, hogy a mame-loshn, az anyanyelve, amit hall,
az altatódalok nyelve a héber.
Úgy képzelem, hogy van egy dal,
egy altatódal, ami tudat alatt ott van az emlékei között.
Imádom azt, hogy a történet
egy szoptató édesanyával és a gyermekével kezdődik.
Mennyi esélye van a mi világnézetünk szerint,
hogy egy forradalom egy szoptató anyával kezdődjön?
Egy felsőbb erő műve.
Az egész.
Elvett téged tőlem, majd hazahozott.
Te vagy a kapocs közöttünk.
Ami összeköt minket.
Holnap az anyám segít, hogy beszélhessek a fáraóval.
A fáraó testvére nem az anyád.
Nem az, és mégis az.
Valaki közeledik, úrnőm.
Messziről jött.
Idegen.
Mégis ismeri a szíved.
Elsápadtál, úrnőm.
Mi a baj?
A fiam visszatért.
Mózes az.
A feliratot fordította: Szűcs Imre