ELŐZŐLEG
Elhozom Szutekh halálos ajándékát.
Neked.
És mindenkinek a parányi,
hitvány, bosszantó univerzumotokban.
KI VAGY, DOKI?
A HALÁL BIRODALMA
Doktor!
Mindenki menjen ki!
- Kifelé! Mindenki! - Szutekh halálos porát hozom.
Gyere! Menjünk!
Doki! Gyere! Menjünk!
Pattanj fel, cowboy!
Kate, itt a Doktor!
Elindultunk vissza. Próbálják meg megfékezni!
- Szutekh halálos porát hozom. - Tűz! Minden fegyverrel!
Miért nem látom őt?
Minden lövedék elporladt.
A fenébe!
Szutekh halálos porát hozom.
Doktor, ott van?
Én most búcsúzom. Köszönettel és szeretettel.
Küldje vissza ezt a szörnyet a pokolba!
Ne!
Mert bízom benne, hogy jönnek még szebb idők.
Jönnek még szebb idők.
Semmit nem tehetünk...
csak azt, hogy harcolunk.
Gyorsabban! Mel, siessünk!
Ennél gyorsabban nem tudok menni!
Akkor is taposs bele!
Meghalunk!
Jobbra, Mel!
Megszakítjuk adásunkat egy London belvárosában történt incidens miatt.
Mindenkinek azonnal el kell hagynia a várost.
Mi az? Mi történik?
Hisz az ima erejében?
Természetesen hiszek.
Üzenem a Teremtőjének, hogy megrohamozom az aranykapuit,
és meghódítom a királyságát igaz valómban.
Mi? Miről beszél?
Ki maga?
Sajnálom, parányi asszonyság.
Nagyon sajnálom, hogy így végződik.
Annyi tervem volt!
Az időmembrán gyengül.
Kifelé! Nyomás a 17-es bunkerbe!
- Miért nem látom az anyámat? - Ruby! Komolyabb gondunk is van.
Jól van.
Ez egy felidézett TARDIS.
Emlékekből áll.
Ruby, belőled táplálkozik.
Adj bele mindent! Emlékezz erősen!
Jó. Menni fog.
Ha az idő emlék, akkor az emlék időgép.
Jól van. Ez az! Folytasd!
Még!
Ez elég lesz.
Oké.
Jól van. A TARDIS emlékszik önmagára.
Doktor!
Ismét találkozunk, öreg barátom.
Ne merészeld!
Doktor, mi ez a lény?
Szutekh. A Korok Halála.
A Tüfóni Fenevad.
A legnagyobb szörnyeteg, aki ellen harcoltam.
Ha Szutekh a megtestesült gonosz, Hóruszék miért nem pusztítják el?
Az én emlékeim is benne vannak.
Akkor semmivel sem lennének jobbak nála.
- Ez az életed. - Inkább bebörtönözték.
Az életed történetét meséli.
Réges-régen, az 1911-es Angliában Szutekhet örök időkre bebörtönözték.
Mégis visszatért, én viszont legyőztem.
Száműztelek az időörvénybe.
Előreküldtelek a saját halálodba.
Ehelyett otthonra leltem.
Ráakaszkodtam a pokoli masinádra,
és hosszú éveken át rejtőzködtem.
Egész végig veled utaztam.
Meglovagoltam a hajódat,
szemléltem az örökkévalóságot, és továbbfejlődtem igazi isteni alakomba.
Most már tökéletesen ismerem az időgéped minden apró darabkáját,
és akaratom szerint irányíthatom.
Az oltáromként szolgál majd.
A halál birodalmának templomaként.
Soha nem kapod vissza, Doktor. Soha többé.
De beleláttam a TARDIS-ba.
A titkok tárába.
A nő neve.
- Susan. - A tökéletes csapda.
Megteremtettem a szellemét,
és minden egyes bolygón, ahol leszálltunk,
életet adtam neki.
A halál angyalai
most győzelmet aratnak szerte az egész univerzumban.
Szutekh halálos porát hozom.
Minden élőlény förmedvény.
Elhozom számukra a megváltó halált.
És örömmel teszem.
Légy átkozott, Szutekh!
Elátkozlak téged az élet nevében!
És esküszöm neked,
az utolsó időlord mindkét szívére,
hogy megállítalak.
Legyőzlek.
És visszafordítom a halált.
És én miért élek még?
A halálom ajándék lenne neked.
Hidd el, Szutekh, velem egy egész faj halna ki!
Mi akadályoz benne?
Miért nem öl meg engem a halál istene?
Mit nem veszek észre?
Elárulok egy titkot, Szuti.
Ez, amit most érzel, ez a kétely...
Érezted már ilyen elevennek magad?
Nem jó érzés?
Futás!
- Mi ez? - Egy felidézett TARDIS.
Az összes korábbi TARDIS darabkáiból áll.
A remény, a vágyak és a szerencse tartja össze.
Működik is? Tud repülni?
Fogalmam sincs.
Ne! Arra szükségünk van!
Jól van. Ruby Roo!
Azt kösd oda!
- Így jó. - Rendben.
Mel!
- Mi az? - Kötözd le azt!
Az összes kapcsolót. Gyerünk! Jó?
Ruby! Látod ezeket a vezetékeket?
Kösd össze őket! Jó szorosan.
Doktor! Tűz van!
- Biztonságos ez? - Igazi halálcsapda, Melanie B.
Oké.
Így már jobb.
Oké. Ez az.
Nyugodj meg!
Jaj, ne!
Ez az! Nyugodj meg!
Oké.
Látod?
Az a kampó egy molekuláris kötés.
- Mint egy okoskötél. - Olyan, mint...
Az okoskesztyű.
Aznap ismerkedtünk meg.
Úgy sajnálom!
Stabilizálnunk kell.
Mert az Időablak emlékei nélkül levegőbe repülünk.
Az a képernyő tartja egyben a TARDIS-t.
Oké.
Valamit nem értek.
Az összes Susan Triad ártatlan volt?
- Igaziak voltak? - Teljes mértékben.
Mindig, amikor a TARDIS leszállt, létrehozta őt, mint...
Na jó. A TARDIS-nak észlelésszűrője van,
úgyhogy nem veszik észre. Csak áll ott, de nem látják.
Mert generál egy mezőt 66,7 méter sugarú körben.
Hetvenhárom yard.
Honnan tudod?
Passz. Csak úgy tudom.
Fura dolgok történnek 73 yardnyira.
Mindenféléket láthat az ember.
Szóval Szutekh ezt a mezőt használta fel, de nagyon durván.
Az elméje erejével mindenhol új személyt teremtett, ahol leszálltam.
De az észlelésszűrő miatt a nő beolvadt. Személyiséget kapott.
Múltja lett. Valódivá vált.
Doktor, több százszor szálltál le a Földön.
Szerintem minden alkalommal újjászületett.
A TARDIS minden leszállásával egyre erősebb lett a nő eszméje.
2024-re Susan Triad lett belőle.
Ez a monumentális alak.
De mit csinált? Szutekh azt mondta, ő a halál angyala.
Mit művelt?
A halál pora.
Szétszórja az egész világon.
- Az anyám... - Mindenki.
- Nem tudnád... - Semmit sem tehetek.
Anya...
Újra és újra megtörténik.
Mindig, amikor leszálltam.
1999.
1066
2005.
A Föld haldoklik.
Számtalan alkalommal.
Minden világ, amin valaha jártam.
Mind halott.
A Vénusz.
A Telos. A Karn.
Az Ood Szféra.
- És a Skaro. - A dalekek halottak.
Minden meghalt.
De...
Rengeteg hely van, ahol nem jártál. Nekik biztos nem esett bajuk.
Messzire eljutottam.
És minden haldoklik, amit érintettem.
Az egész téridő.
Én tettem ezt.
Nem te voltál.
Nem.
Minden nap halott.
Az univerzum megállt.
És ez az én hibám.
Mert meglátogattam azokat a bolygókat.
Azt hittem, jó buli.
Az univerzumban a halál csendje honol.
Egyvalami mégis kitart.
Egyvalami dacol velem, és továbbra is él.
Az időlord.
Nem! Ez hatalmasabb nála.
A titok, amit a gyermek hordoz.
De meg fogom találni őket.
Ennek a sivár univerzumnak a bugyraiban
ott rejtőznek valahol, elveszve a kietlen pusztaságban.
Elnézést!
Meg tudná mondani,
hol vagyunk?
Nem tudom.
Fogalmam sincs, drága.
Csak csávéval tudok szolgálni. Kér?
Nagyon kedves. Csak ha van elég.
Honnan jött?
Sehonnan. Eltévedtem.
Nagyon, nagyon sok idő telt el.
Hetek óta nem láttam senkit.
Áthaladt itt egy karaván, úton...
Nem tudom. Arra mentek.
Azt mondták, ott van étel, de azóta nem láttam őket.
Csitt, kicsim! Hadd adjak csávét az úrnak!
Kicsoda a kis csöppség?
Azt hiszem, Brindle a neve.
Brindle Dee.
De felejtek.
Hogy hívják ezt a helyet?
Nehéz felidézni.
Haldoklik az emlékezet.
Azt hallottam, a halálos hullám konkrét tényekkel is végez.
De szerintem a város neve...
B betűvel kezdődött.
És a bolygó neve?
Szerintem nem itt születtem.
Aztán megismertem a férjemet. Akárhogy is hívták.
Magas volt. Igen.
Arra emlékszem.
De már nagyon régen volt.
Legalább ön túlélte.
Nem vagyok benne biztos.
Az a fura,
hogy emlékszem egy operaházra, ami arra volt.
Pont ez maradt meg.
Talán ott dolgoztam. Talán énekeltem.
Az emberek mindenhonnan jártak oda.
Fények, gyémántok meg ilyesmik. Gyönyörű volt.
Van önnél bármilyen fém?
A fém drága dolog, uram.
Szerintem már semmi sem az.
Önnek nagyon kedves arca van.
- Egy perc múlva elfelejtem. - Köszönöm. Igazán kedves öntől.
Használni fogom ezt a kanalat. Ígérem.
Talán az egész univerzumot megmentem vele.
Az jó lenne.
Most menjen!
Jól van?
Azt hiszem, a lányom meghalt, nem igaz?
És elfelejtettem.
Én is azt hiszem.
Sajnálom.
Állítólag a halálos hullám végigmegy a vérvonalon.
Csak egy férfi azt mondta...
Abszurdan hangzott.
Hogy annyira ölni akar, hogy visszafelé is képes utazni.
Gyermektől az édesanyához.
De nem baj, mert nagyon fáradt vagyok.
Önnek olyan kedves arca van!
Esküszöm. Egy kanállal.
Erre van szükségünk.
Egy kis fémre. Valami igazira, nem egy TARDIS-emlékre.
Köszönöm, akárki is voltál.
Nézd!
Még ennyi idő után is összeköttetésben áll az Időablakkal.
Egyébként mi ez az egyiptomi téma?
Kulturális kisajátítás.
Engedj ki!
Kik voltak ők? A nő meg az nagy hajú férfi?
Csak a TARDIS-szal utaztak.
- ...vagy elpusztítom a világot. - Melt is onnan ismerem.
Együtt utaztunk, nem?
Életem legszebb évei.
Találkoztunk Einsteinnel.
- A Földet megkímélem. - Tényleg?
Játszadozhatsz vele.
Úristen! Elfelejtettem.
- Jól vagy? - Nem, Szutekh!
Kimerültem.
- Nem értem. Mi változott? - Ne!
Szutekh évekig rejtőzködött. Miért lendült támadásba?
- Kérdezd újra! - Miért lendült támadásba?
Mit keresett Szutekh a Ruby Roadon?
Válaszol neked.
A képek reagálnak a kérdéseidre.
- Hogy érted? - Segíteni próbálnak.
Még mindig kapcsolódik az emlékeidhez.
Talán kérdezni próbál valamit.
De mi köze ennek az anyámhoz?
Az, hogy...
Szutekh azért jelent meg a templom előtt,
mert amikor leszállt ott a TARDIS-szal 2004-ben,
meglátta az egyetlen dolgot, amit nem értett.
- Az édesanyádat. - De ki ő?
Nem tudjuk. És Szutekh sem tudja. Ez a lényeg.
Nézd!
Mi is megőrülünk tőle, de Szutekh...
A TARDIS-on utazott, megfigyelte az egész téridőt.
Ezt a nőt mégsem látta. Egyetlen nőt.
Egyetlen rendkívüli, titokzatos nőt.
Nem csoda, hogy élve akar minket. Tudni akarja, hogy ki az a nő.
De mi a fenét jelenthet, hogy az istenek félnek tőle?
Ő nem valami kozmikus lény, mert akkor én mi vagyok?
Ruby, te teljes mértékben ember vagy.
De akkor ki ő?
- És miért mutatott rád? - Hé!
Gyere ide!
Melanie!
Látlak téged.
Megkereshetjük az élőket
az időn, a téren
és a családon keresztül.
Bárcsak tehetnénk valamit, hogy láthassuk őt!
A kormány szerint...
- Milyen kormány? - Ki ez a fickó?
#VÁLASZTÁS46
Szégyenteljes, amit művelnek.
- Szégyen és gyalázat. - Mutasd!
Itt az idő választani.
Semmi.
Add vissza!
Ott van. Őt kérdeztem.
- ...ellentmondásos nyilatkozat... - Mutasd!
- Főleg a DNS-teszteléses rendszer. - Megint válaszol neked.
Mi az?
- Ez a tévés fickó. Ki ő? - Javítani akarok az életünkön.
Javaslom az egész lakosság kötelező DNS-tesztelését.
Roger ap Gwilliam.
A történelem legveszélyesebb miniszterelnöke.
De az 2046-ban lesz.
Ugye nem találkoztál vele?
Nem. Dehogy. Vagy mégis?
Akkor miért mutatja neked?
2046.
2046-ban megcsinálta!
A DNS-tesztelés kötelező lett Nagy-Britannia teljes lakosságának.
- Ha az anyád akkor még élt... - Őt is tesztelték.
Nyilvántartásba vették.
Azért nem találtuk őt, mert sosem tesztelték,
de 2046-ban nincs más választása.
Ezt mutatja nekünk, Ruby. Az édesanyádhoz vezető utat.
- Ha lehetne... - Miről beszélsz?
- Megtalálhatjuk az anyját? - És mi lesz utána?
Haladjunk sorjában!
Oké.
Jól van. A TARDIS-nak nincs sok energiája,
de ha tudnék még egy utolsó...
Ez jól jön. Imádom a sípokat.
- 2046, jövünk! - De 2046 már nem létezik.
Ez igaz, de a halál megőrizte. Mert jártam ott, úgyhogy fix pont.
Azt nyomd le!
Látom őket, Melanie.
Minden élőlényben vannak halott sejtek.
Bőr, köröm, fogzománc.
Szutekh képes látni a holtakon keresztül.
Melanie, jöjj közelebb!
Közelebb!
Hozd el őket Szutekhhez!
Derítsd ki az anya nevét!
2046.
Köszönöm.
Itt voltam az épületben Roger ap Gwilliam bukásánál.
Ez volt az Egészségügyi Minisztérium.
Itt meglesz a DNS.
Szóval meghackelünk egy számítógépet?
Valahogy úgy.
Jó.
Jól van. A DNS-adatbázis a legszigorúbb védelmet kapta.
Na vajon ki tervezte a rendszert?
Gyerünk!
Gyerünk már!
Ez az!
Oké. Mel, te őrködj!
Szutekh szolgái bárhol megjelenhetnek.
De ne kockáztass!
Mind kijutunk innen.
Ne aggódj értem!
Derítsd ki a nevét!
Hajolj meg előttem, Melanie!
Ez én vagyok.
Most mit csináljunk?
Nyomj rá a keresésre!
Valahol ott van az édesanyád neve.
Hátha fel tudjuk használni Szutekh ellen.
KERESÉS
Hetvenhatmillió ember között keres.
Ki lehet ő?
Melanie!
Látlak téged.
Hajolj meg Szutekh akarata előtt!
Keresd tovább!
DNS-EGYEZÉS
Mi?
Mit jelent ez?
Meghalt.
Sajnálom, Ruby.
Szerettelek, Mel.
És mi jóra vezetett a szeretet, Doktor?
Mikor segített bármiben is?
Kérem a nevet!
- Mit számít az? - Add át a nevet Szutekhnek!
Hozd ide az időlordot, a gyermeket és a dédelgetett titkukat!
Ajándékot hoztam, szentséges Szutekh.
Pompás.
A világ utolsó két élőlényét, hogy végezhess velük.
Aztán véget vethetsz élőhalott létünknek, hogy beköszönthessen a csend.
És egymagad állhatsz örök időkig,
gyönyörködve a por, a jég és a pusztulás birodalmában.
Mutasd a nevet!
Mutasd, gyermek!
- Szutekh! - Add át nekem a nevet!
Szutekh, megígérem, hogy imádni foglak, ha hagyod...
Ellenállsz.
Túl sokáig éltél, időlord.
- Megvan a név! - Ne!
Átadom neked. Kérlek, ereszd el!
Ne!
A gép rátalált a névre.
De nem értem,
pedig nagyon szeretném.
Mindig is ez volt az egyetlen vágyam.
És most rátaláltam.
De nem értem.
Hátha te igen.
Talán ez neked szól.
Oly sokáig vártam rá!
A semmi hatalmas istene.
Ne!
Tudtam, Szutekh. Tudtam.
Mel túl hideg.
Figyelj rám!
Erre!
Pusztuljatok Szutekh keze által!
Ne!
Visszatértem!
Irány az örvény!
Tartsd lehúzva azt a kart!
Mi történt?
Imádom a sípomat.
Megvan!
Végignézted velem az egész téridőt, Szutekh.
Gondoltam, megnézhetnéd még egyszer.
Mi lesz, ha halált hozol a halálra?
Életet hozol!
Jaj, az az okos fiú!
Az az okos fiú!
Hozz halált a halálra mindenhol!
Elengedheted. Tartsd azt és azt!
Mi történik?
Élet, Ruby. Élet.
Életet hozunk az egész univerzumba!
Jól van. Vortis.
Tigella.
Vox.
Messaline. Calufrax.
Spiridon.
Telos.
Shan Shen.
Az Ood Szféra is él!
Isten hozott titeket, oodok!
És ott!
Az a bolygó az Agua Santina.
Szia!
Egy kanállal.
Megküzdöttünk egy szörnnyel.
És most...
nekem kell szörnnyé válnom.
Szutekh, a pusztító!
Maga a halál hatalmas istene!
Győztél!
Mert büszke vagyok rá...
Büszke vagyok rá, hogy jobb vagyok nálad.
- Mert ha te vagy a halál... - Ne!
...én az életet jelképezem.
Biztosan az vagyok! Maga az élet!
És épp ezért győztél, Szutekh.
Mert ezzé változtattál.
Én vagyok az, aki halál hoz.
Ne!
Uram!
De én önmagam maradtam.
Megvannak az emlékeim, a családom. Valóság az egész, ugye?
Teljes mértékben.
Maga az, aki.
A halál istene életet teremtett.
És nagyon jó elmét adott önnek.
A UNIT hasznát venné.
Jaj, drága!
Örömmel segítek bármiben.
Teát is főzök.
Ezt is ön főzte?
Igen.
Ne főzzön többet!
Christopher!
Látniuk kellett volna engem. Gyalog kellett hazamennem.
Amint beléptem, a nagyanyád leszidott, amiért por van.
Cherry.
De hadd köszönjem...
Hagyd, anya! Nem kell.
Hadd köszönjem meg, Doktor!
Hazahozta a lányomat.
Mindannyiunkat visszahozta, ki tudja honnan.
Emlékszik, mi történt, amikor...
Visszhangokra.
- Megvan! - A DNS-keresés befejeződött.
Az anyám.
Louise Allison Miller.
Harmincöt éves.
Tizenöt évesen szült téged.
Azt írják, a mostohaapja zűrös alak volt.
Szerintem helyesen tette, hogy kimentette önt onnan.
Biztos titkolta a terhességét.
Az apa William Benjamin Garnet.
Tizenöt éves volt.
Louise 18 évesen Coventrybe költözött.
Jól tanult. Lediplomázott.
Ápolónő lett.
Pont ezt nem értem. Az anyám hétköznapi.
Csodálatos nő.
Csodálatos és hétköznapi, amit imádok is benne, csak...
Hogy maradhatott láthatatlan egy isten előtt?
Legyőzte Szutekhet.
Azért volt fontos...
mert mi annak hisszük. Minden így történik.
Minden vallás, minden háború, minden szerelem.
Mi adjuk a dolgok jelentőségét.
Amikor az egész teremtés az édesanyád körül forgott,
a puszta létezése az időlordoknál és az isteneknél is hatalmasabbá vált.
Végül a leghétköznapibb emberből lett az univerzum legfontosabb személye.
Egy ijedt kislányból, aki biztonságba helyezte a babáját.
De rád mutatott.
Tényleg.
Rád mutatott, Doktor.
Nem rám mutatott.
Kitisztítottuk a felvételt. Mögöttem egy oszlop volt.
- És? - Útjelző tábla volt.
Az utcanévre mutatott.
Elnevezett téged.
Úristen! Mindig is azt hittem, a szociális munkások adták a nevemet,
vagy a mentősök, vagy ilyesmi. De nem, az anyám adta.
A saját anyám választotta.
A nevem Ruby.
Anyukád boldog.
Van egy lakása, egy Mike nevű pasija.
Spanyolországba utazik három hét múlva.
És a lényeg,
hogy több mint 7000 napja volt megkeresni téged, mégsem tette.
Én rátaláltam.
Egy időgéppel.
Ez korrekt?
Louise Miller hozott egy döntést, és...
tiszteletben kellene tartanunk.
- Mit adhatok? - Zabtejes kapucsínót kérek.
- Ruby? - Én vagyok az.
Egy útról neveztek el.
A Ruby Roadról.
Egy templomnál hagytál 19 éve.
Úristen!
Biztos helyen hagytál.
És csak meg akarom köszönni.
- Úgy sajnálom! - Nem kell.
Te vagy az!
Kicsikém!
Kedves vagy.
Mindig is szerettelek volna megkeresni.
Minden karácsonykor arra gondoltam: „Na majd most.”
Aztán mindig az jutott eszembe: „Mi van, ha gyűlöl engem?”
Ebben a házban nincs gyűlölet, drágám.
Viszont vannak fényképeink.
- Igen? - Van vagy 500.
Rendes fényképek.
Kinyomtattam őket.
Várj, amíg meglátod, milyen volt tízévesen David Bowie-nak öltözve!
Nem tart sokáig.
Csak beszélgetünk egy kicsit, pizzázunk, aztán...
Anya megágyazott Louise-nak a nagyi szobájában.
Aztán indulhatunk. Mi ketten.
Hova?
Ahova akarod.
- Ruby! - Gyere te is!
Rengeteget meséltem rólad. Mindent elmondtam.
És... Várj! Bocs!
Mindegy. És mondtam neki, hogy a Doktorral őrületes az élet.
És...
Várj! Inkább...
Úristen!
Megtalálták őt. Az apámat. Williamet.
Úgy gondolják...
Kiderült, hogy a szülei azóta is ugyanott laknak,
de nem szólt neki.
Az anyám. Az igazi anyám.
Nem mesélt Willnek rólam, szóval azt sem tudja, hogy létezem.
Mennünk kell, és...
Sajnálom!
Ne sajnáld!
Egyáltalán ne sajnáld!
A te életed már velük van.
Szörnyeket mutattam neked, bolygókat és legendákat.
De ez...
Az igazi kaland még csak most kezdődik.
Eljöhetnél találkozni az apámmal.
Nem jössz velem, igaz?
Látlak még valaha?
Hát persze.
Persze hogy fogsz.
A saját unokádat is elhagytad, és nem mentél vissza hozzá.
És az hiba volt.
Talán egyszer majd megkeresem.
Téged viszont, Ruby Sunday, újra látni foglak, mert megváltoztattál.
Úgy beszélek a családról, mint azelőtt soha.
Ez miattad van.
Szebbé és jobbá tetted az életemet.
És most, Ruby Sunday...
ég veled!
Szeretlek.
Jaj, olyan imádni való!
- Hol jártál? - Anya!
És így végződik a Ruby Road-i templom története.
Ruby Sunday számára nagyon boldogan.
De az élet megy tovább, nem igaz?
Kegyetlenül.
És felmerülhet önökben a kérdés,
hogy vajon mi történik majd a tér és az idő
titokzatos utazójával, akit Doktornak hívnak.
Sajnálattal közlöm, hogy az ő története borzalmas véget ér.
Jó éjt!
A DOKTOR VISSZA FOG TÉRNI
A feliratot fordította: Szűcs Imre