Lord Barton, De er en levemann. En lømmel.
De har vanæret min søster.
Lord Galpin, minn meg på hvilken vanære De henviser til.
Den på kjøkkenet? På kontoret Deres? I stallen?
- De må gifte Dem med henne! - Aldri i livet.
Nå er jeg lei av ropingen Deres.
Om De vil utfordre meg til duell, gjør det. Da kan jeg skyte og drepe Dem.
- Jøye meg. Du er virkelig fæl, er du ikke? - Hva behager?
Du gambler og har affærer. Du er virkelig en snik.
Mens jeg er edel og alvorlig. Se på meg. Jeg er så kjedelig.
- Jeg vil mye heller være deg. - Slipp meg!
Hva er det De... Dette er umulig.
Nå får jeg være den slemme.
Å, milde Bridgerton! Dette her har jeg drømt om.
- Fantastisk, ikke sant? Og dansene, Ruby. - Jeg kan ikke danse sånn.
- Hvordan gjør jeg dette? - Øredobbene.
Koreografien sendes rett til det motoriske systemet.
Trykk to ganger for å velge bevegelser. Automatisk Skal vi danse.
- Men ikke sett dem i kampmodus. - Greit.
Praktfullt.
Jeg trodde jeg kjente alle på ballet mitt, men nei. Så herlig.
- Et vidunderlig selskap. - Sesongens beste, blir det sagt.
En triumf. Det setter en ny standard. Jeg kan selvsagt ikke kommentere det.
Men jeg syns at målet på en aften er partiene som inngås.
- Er De ikke enig, frøken... - Ruby.
Lady Ruby Sunday fra godset Notting Hill.
- Dette er doktoren. - Føler De Dem ikke bra?
- Jo da. Han er bare en venn. - Så godt å høre.
Den unge damen trenger beilere, ikke venner. Kom.
Så elegant. Elsker henne.
- Jeg får feedback. - Fra øredobbene? Interessant.
Sonarforstyrrelse.
- Følg med, lady Ruby. - Jeg tar meg av det.
Prøv å ikke bli forlovet eller å finne opp asfalten.
Jeg mistet oversikten i 1902. Ok, gå nå. Kos deg.
Rett Dem opp, kjære, og se våken ut. Lord Barton nærmer seg.
En rålekker hjerteknuser.
Deres Nåde, hvor har De holdt dette vidunderet skjult?
Med gylne lokker spunnet av kveldssolens stråler.
De er ikke rålekker, De er bare helt grei.
Min kjære, De må lære å bli beundret i stillhet.
Ja, om De snakket sånn til meg og jentene
en fredagskveld på puben, ville vi tatt rotta på Dem.
Vekk med Dem, lord Stilton.
- Stilton? - En veldig vanskelig ost.
- Deres Nåde, hvem er det? - Hertugens avdøde mor.
Øynene hennes følger meg fortsatt. Konstant fordømmelse.
Men, min kjære, De snakket til lord Barton på en strålende måte.
- Er det alltid slik der nord? - Sånne fyrer fins det nok av.
- Han har funnet en annen. - Hvem er det?
Frøken Emily Beckett.
Hun er dessverre kjedelig og belest, men har gode tenner.
Himmel og hav. Lady Wallace. Nei! Vent her, kjære.
Unnskyld meg. Nei. Ikke nå. Lord...
Grublende. Det tar seg godt ut. Øver De foran speilet?
Burde kanskje rynke brynene mer. Ja? Sånn.
Ja? Sånn. Akkurat sånn.
- Har hertuginnen en hoffnarr? - Jeg er jo festlig.
Og De er ganske snodig. Merkverdig. Der De står.
De har god utsikt.
Holder øye med alle utgangene, som om De forventer vanskeligheter.
- Gjør De det? - Jeg er her for å more meg.
Gå og gjør det, da, og la meg være.
Ganske uhøflig.
- Lord... - Ikke noen lord.
Har ikke-noen-lord et navn?
- Rogue. - Hyggelig å møte Dem. Jeg er doktoren.
- Bare doktoren? - Bare Rogue?
Jeg tror vi bør gå utenfor.
Her går det unna. Ok.
- Lady Wallace. - Ja, jeg tror det.
- Lady Wallace. - Ja?
Så modig av Dem å gå med den kjolen.
Etter at jeg kledde den så godt forrige sesong.
Hun er fryktelig uhøflig.
Hva i all verden gjør du her?
Husholdersken min, ute, der du kan bli sett?
Du vanærer meg!
Jeg gjorde en idiotisk feil da jeg ble tjener. Det er bare jobb.
Matlaging, vasking og å tørke opp mens dere er her ute og fester.
Jeg skal gi deg sparken. Du får ikke forsure min aften.
Folk anser at jeg har utsøkt smak.
- Hva? I den kjolen der? - Hva behager?
- Hvordan våger du? - Den ser kanskje bedre ut på meg.
- Vær så snill, Emily. Jeg ber Dem. - Men De gjør meg besatt.
Jeg tenker på Dem uten stans, og jeg hater meg selv for det.
Hva skal jeg gjøre?
Jeg avhenger av min tantes gunst, og hun vil aldri godta dette giftermålet.
- Jeg ville stå på bar bakke! - Men De ville ha meg å elske.
Jeg vil ikke gifte meg med Dem. Ikke nå. Aldri.
Gå, da. De har stjålet hjertet mitt. La meg beholde ryktet.
Og likevel...
frister De meg fortsatt.
Jeg burde gå. God kveld.
Beklager, jeg mente ikke å forstyrre. Er alt i orden?
Jeg er ruinert.
- Hva mener De? - Et par oppdaget alene er en skandale!
Om mannen nekter å gifte seg med kvinnen, blir hun ikke lenger godtatt.
Dette er så Bridgerton.
Jeg elsker denne gamle himmelen,
full av konstellasjoner som finnes og navngis.
Bjørnen. Bukken.
Alle valgt av astronomen de Lacaille. Flink med stjerner, dårlig med navn.
- Han kalte et system Norma. - Slutter De aldri å prate?
Ok, Rogue. De er høy, kjekk og arrogant.
De ser flott ut i den jakken. Så det er én ting jeg må spørre om...
Er det en sko?
Ingen forlater noe med én sko for lite. Det merker man.
Se etter den andre, da vel.
Der borte. En sko og et ben. Å nei.
Hjelpe meg...
Dette er hertuginnen og hertuginnens klær.
Beklager. Dette er ikke noen måte å dø på.
Og du visste om dette. Du rykket ikke engang til.
Fordi det er opplagt. Dette er et drap langt hinsides jordens teknologi.
Den som gjorde det, må være smart.
- Avskyelig. - Og hensynsløs.
- Nedrig. - Du.
- Nei, du.
- Unnskyld meg, jeg tror... - Du.
Han er en idiot. Kompisen min, Bex, ville bundet ham til en lysstolpe.
De sier så mye morsomt. Men hans posisjon i samfunnet er ubetydelig.
Han må finne et godt parti, og min medgift er liten.
Han høres ut som han velger et kult liv fremfor kjærligheten.
-"Kult"? - Behagelig.
- Kult. Jeg liker det. - Jo da, men ikke bruk det for mye.
Nei, ok.
Ok. Ordene Deres morer meg.
- Det er så hyggelig å møte Dem, frøken... - Ruby.
Emily Beckett. De fleste ville gledet seg over sladderen, ikke trøstet meg.
Moren min sier: "Om det ikke er ditt liv, hvorfor si det?"
Hun er irriterende smart. Skal jeg si hvordan jeg glemmer en mann?
Jeg går ut og danser.
Dette tar seg dårlig ut for deg i ethvert århundre.
Gå videre.
- Hvem tror du jeg er? - Jeg vet du er en chuldur.
Formskifterne. Jeg har hørt om dem, men aldri møtt en.
- Eller har jeg det? - Kutt ut, Doc.
Det er en chuldur her. Jeg får betalt for å finne deg.
Ok. For det første, "Doc"? Nei, takk. Vær så snill.
For det andre, er du dusørjeger? Det er så kult.
Å fange monstre, havne i trøbbel. Treffe kjekke fremmede.
- Jeg er her kun for pengene. - Så hvor fører du meg hen?
- Til skipet mitt. - Hvor gjemmer du et romskip i 1813?
- Det er skjult bak det skjulet. - Skjul? Det er skipet mitt.
- Reiser du i et skjul? - Jeg elsker det.
- Hvorfor er det ikke skjult? - Det står bak et tre.
Det er et virkelig skip.
- Et vidunderlig selskap, Deres Nåde. - Takk.
Flott kostyme. Fint og stramt.
Er du hertuginnen?
Selvsagt. Jeg burde luktet det. Jeg ville være henne etterpå.
Du var for treig, skatt. Selv om jeg hadde håpet på en kongelig her.
- Men jeg har valgt antrekk til bryllupet. - Å ja? Hvem da?
Lady Ruby Sunday. Hun virker bare så annerledes.
Dette stedet er bare rot.
- Vennen min, du trenger selskap. - Jeg bor alene.
Det kan jeg se, skatten min. Men har det alltid vært sånn?
Hvorfor spør du?
Dette er en gammel asteroidehopper som styres av to.
Ikke nå mer. Stå der.
- Hva gjør disse tingene? - Det er en felle.
- Triform på. - Triform aktivert.
Jeg skjønner. Navnet er Bånd. Molekylært bånd.
Det fungerer som en transportport. Den må bare lades opp.
- Transport til hva? - Forbrenningsanlegget.
- Det er en dødsdom. - Du er en morder.
Greit nok. Hva med triform av?
- Triform av. - Den er låst.
Kan ikke skrus av før den er ladet, og når den er det...
- Da trykker jeg på send. - Ja? Dingsen min kan gjøre mer enn din.
Du skremmer ikke meg. Skipet ville ha registrert den som farlig.
I stedet sier det...
- Skrutrekker. - Ja.
Som er nyttig, for jeg har ønsket meg noen hyller.
Nei. Men den gjør alt mulig.
- Er navnet ditt fra Dungeons and Dragons? - Slå for innsikt.
Beklager, var det et lite smil fra historiens mest alvorlige mann?
Og den sier at du har innlagt lyd.
Det var en overraskelse. Jeg elsker denne. En klassiker!
Jeg står helt stille.
Gi meg den der.
Din kjærlighet er alt jeg tenker på
Nå.
Kos deg. Du har ikke mye tid igjen.
Rogue, jeg sier det. Du har feil mann.
Og jeg kan bevise det. Denne bekrefter at jeg ikke er en chuldur.
- Det står: "Du er heit." - Hva? Den er ødelagt.
- Er du heit eller er jeg? - Nei.
- Det er bare at... - Hvem er heit?
- Den mener temperaturen. - Det kler deg å være forvirret.
- Vær det oftere. - Sier han som skal drepe meg.
Jeg må gjøre jobben min. Men for papirenes skyld...
- Det er så mange etter at vi fikk ny sjef. - Skanner.
Dypskanning bekrefter det. Formskifter.
Transportporten lades. Trykk send om ti veksiler...
- Jeg er litt skyteglad. - Hvor lang er en veksil?
- ...ni... - Så lang.
- Hyggelig å treffe deg. - ...åtte...
Du har feil mann, Rogue.
Om du dreper meg, etterlater du en chuldur her på 1800-tallet.
Tenk på de uskyldige som vil dø.
- Om jeg bare har fem veksiler... - ...fire...
- ...så ber jeg deg, se. - ...tre...
Skanner... to... én.
Trykk send.
Jeg er ikke noen chuldur. Jeg er noe mye eldre og mektigere.
Jeg er en tidsherre fra den tapte og fortapte planeten Gallifrey.
Slipp meg løs, dusørjeger. Vi har en jobb å gjøre.
Jøss.
Vi kan ikke gjemme oss.
Jo. Alle der nede vil gifte Dem bort, men De kan gjøre som De vil.
- De er revolusjonær. - Nei da.
De kan gjøre som De vil, uten lord Barton.
Hva vil De gjøre med livet Deres?
Jeg skal gifte meg med en som er dårligere og mindre.
Det er ikke kjærlighet, men et hyggelig smil til middagen. Og senere en delt grav.
Akkurat.
- Så til døden, mener De? - Hva annet kan jeg gjøre?
Så mye mer, Emily. Hør her.
Dette livet kan virke smått, men det fins horisonter der ute
og eventyr og fjell å bestige...
- Nei! - Hvem er det?
- Er du klar for dette? - Det er ikke mitt første skjul.
Å, herregud.
Bli med meg, og du vil være i en verden av fantasi
Ta en kikk, og du vil få se inn i din fantasi
Jeg er forelsket...
i denne maskinen.
Dimensjonalt transcendent... Og så rent.
Tingene du ikke gjenkjenner, heter overflater.
Å, du får meg til å høres så kjedelig ut.
- Hva var det? - Ingenting. Fordøyelsesbesvær.
Dusørjegere opprører henne. Mangelen på moral. Mener ikke å fornærme deg.
Og dette. Fra den gamle og fortapte verdenen Gallifrey.
- Hvor er det? - Kanskje jeg tar deg dit en dag.
Greit. Om noen minutter er den ikke lenger en dødsfelle.
- Vær så god. - Hvorfor det? Hva gjør den nå?
Samme hva chulduren har gjort, får du ikke drepe den.
Den får heller ikke drepe andre. Vi sender den i stedet til en øde dimensjon.
Ingen den kan skade. Ingen vei tilbake. Ok.
Hvem mistet du?
- Hva? - Du har mistet noen.
- Hvordan vet du det? - Jeg vet det.
Det var...
Ja. Vi reiste sammen og hadde det gøy.
Og så kom det en dag, og da den dagen var over...
var personen borte.
Hva med deg?
Jeg har mistet alle.
- Jeg så deg med en kvinne i selskapet. - Bestevennen min.
Har du lurt på...
- Hvorfor fortsette? - Fordi vi må.
Vi må leve hver dag fordi de ikke kan det.
Du må ikke fortsette å være dusørjeger.
Du kan reise med meg. Verdenene jeg kunne vise deg, Rogue.
Hva om jeg liker det jeg gjør? Ville du reist med meg?
Det er et godt argument.
Hør her. Når vi begge er ferdige her, la oss krangle blant stjernene.
Gjerne.
Fellen er klar.
La oss gå tilbake til festen før noen andre dør!
- Det er et lik. - En formskifter...
- Hun er drept. - Vet du det?
Bør vi fortelle folk?
Ruby, 2024. Rogue, dusørjeger i det ytre rom. Vakre dame?
- Emily. - Emily, 1813.
Hertuginnen, en formskiftende chuldur. Ok?
- Jeg kan det ordet: "Ok." - Men hva får de ut av å drepe?
De er rike snobber og sånn,
men husholdersken er død. Hvorfor gjøre det?
Dansen. Dramaet. Følelsene. Det er cosplay.
Alt sammen. Chulduren cosplayer.
En chuldur prøver ut folk som kostymer fordi det er gøy. Som cosplay.
Så det er bokstavelig talt som å kle seg ut og leke Bridgerton?
Det er mulig. TV-signalene sendes ut blant stjernene.
- Hva er TV-signaler? - Vi har ikke tid.
Vi må få hertuginnen ut alene.
Og om noe tiltrekker henne, er det skandale.
Og sjokk. Og overraskende vendinger.
Så, kom igjen, Rogue. Får jeg lov?
Hvordan vil det at vi danser lage en scene?
Du burde undersøkt perioden litt bedre, for vi er en skandale.
Hva er denne gamle tradisjonen med cosplay?
Å, Rogue.
Når fans kler seg ut som figurer de liker. I chuldurens tilfelle er det Bridgerton.
Hvem er det?
Litt av et syn.
Å, mine damer, dette er sjokkerende.
Vi må krangle, slik at vi kan storme ut og få henne med.
Chulduren cosplayer. Ikke jeg.
Det er feil tidspunkt å være sterk, taus og så tiltrekkende.
Hvordan våger De?
Dette er nytt.
De ber meg om å oppgi tittelen min, formuen min,
men hvilken fremtid kan De love meg?
Din lømmel!
Si hva hjertet Deres vil ha, ellers vender jeg Dem ryggen for alltid.
- Jeg... - Si hva som helst.
Beklager, jeg kan ikke.
- Jeg må spille dem. - Avskjær dem.
Du går den veien.
- Hva? For himmelens skyld. - Det er ham. Det er ikke hertuginnen.
Hva er han? Hvordan kan De snakke sånn? Hvem er De?
Få hertuginnen til å snakke. Chulduren er sterk. Du kan ikke stanse formskiftet.
Raskt spørsmål. Hvor mange tar fellen?
- Én. - For det er bare én chuldur, hva?
- Det er en chuldurfamilie. - Jeg vil være doktoren.
- Hvem vil slåss om den andre? - Løp.
Det er vanligvis jeg som sier det.
Jeg har funnet dem!
Vi vil bare ha det gøy, mine herrer!
Jeg vil gjerne være doktoren.
Knekke ryggrader. Fjerne mandler. Levende viviseksjon!
Finn dem, nå! Jeg vil ha et nytt utseende.
Hvor er de?
- Fant dere noe? - Stallen er tom.
Tilbake til huset. Vi må gjennomføre bryllupet.
Det bør få dem frem fra skjulestedet.
- Sa hun bryllup? - Men det er fire av dem.
Vi kan bare fange én. Hva gjør vi?
Når vi setter i gang, vil menneskene få panikk og skrike. Det blir mindre ekte.
- Men jeg liker panikk og skriking. - Det er det vi kom for.
Sladringen, romantikken, skandalen.
Vi har det store, avsluttende bryllupet, og så til London.
Da kan vi spille i en praktfull skala.
Først parlamentet, så de kongelige. Jeg kan være konge.
Og vi kan starte krig mot Frankrike, Spania og Portugal,
og alle som ikke ser britiske ut.
Og blodbad.
- Og kanoner. - Og krutt.
Vi skal cosplaye planeten til døde.
Takk.
- Litt ekstra futt. - Futt?
Teknisk uttrykk. Transportporten kan nå klare fire.
- Det kan være flere. - Greit. Maksimum seks.
Problemet er for mye vekt. Den kan bare brukes én gang.
Vi har ett forsøk, Rogue. Bare ett. Vi må få det til første gang.
Å, Emily. Jeg er lei for det. Jeg vet det er vanskelig, men stol på meg.
Det fins skumle ting i universet, men det er flere gode.
Hvordan kan De si sånt?
De med TV-en og "ok".
Hør her, sannheten er...
Nei, du har sett nok. Jeg er ikke fra denne verdenen.
Jeg kommer fra fremtiden.
De er virkelig bemerkelsesverdig. Jeg trodde jeg var interessant.
En belest liten veggpryd som risikerte alt for hemmelig kjærlighet.
Men De? De er vill, modig og uhøflig.
De lever et eventyrlig liv fra tider som vil komme. Ruby Sunday...
Jeg vil være deg.
Så, så, et selskap er ikke et selskap uten kostymebytte.
Og ser jeg ikke fabelaktig ut?
Stille!
- Noe tegn til Ruby? - Har ikke sett henne. De har låst dørene.
Det er slutten. Chuldurer etterlater ikke vitner.
- De vil slakte ned alle sammen. - Det er på tide med sesongavslutningen.
Hva er bedre enn et bryllup?
Her kommer de. Bruden og brudgommen.
- Hvordan føles det å være lady Ruby? - Deilig.
- Beklager. - De har henne.
Hun ser flott ut på deg.
Doktor.
Hør her, doktor.
Du vet at jeg ikke kan stanse henne, og det vil jeg ikke gjøre.
Om noen fortjener å se alt og føle alt, er det Ruby.
Men jeg er fortsatt moren hennes. Jeg må vite at det går bra.
- Vil du passe på henne? - Jeg skal passe på henne.
Det lover jeg.
Alle bryllup trenger en prest.
Du. Kom frem, min herre.
Madame. Deres Nåde. Deres "fuglehet".
Jeg kan ikke godta vielser for vesener fra helvete.
- Hvor lenge lever de? - Chuldurer?
De kan leve i 600 år.
Bra.
De har god tid til å lide.
Kjære forsamling, vi er samlet her i dag i det ugudeliges åsyn...
Samme det. Og så videre, vær lovet, helledussen,
for å bevitne at lord Barton og frøken Ruby gifter seg.
Jeg protesterer!
Har vi kommet til den delen? Det er ikke lett å høre her.
Jeg protesterer mot dette bryllupet og mot alt du er, chuldur.
Kjenn den ikke-menneskelige duften.
Pust dypt inn, skatt, for jeg sender den ut,
og jeg er noe for meg selv.
- Han er helt enestående. - Han er noe ukjent. Jeg vil være ham!
Jeg vil det!
Og jeg vil at dere skal stå akkurat der for dette.
- En tredjedel av en transportport? - En tredjedel av en felle.
- En tredjedel av en hjerne, doktor. - Selvsagt.
Jeg trenger to biter til. Hvor er de?
For skjendingen av Ruby Sunday fortjener dere bare dette.
Triform på!
- Felle siktet inn mot fem. - Hvordan våger du?
- Dette skal du få betale for. - Men når?
Fem passasjerer i en transportport blir omtrent 80 veksiler.
- Så... - Hvor lang er en veksil?
- Ikke lat som. - Jeg gjør ikke det. Det er meg.
Godt forsøk.
Mamma heter Carla og besta Cherry, og det snødde da jeg ble født.
Vi har møtt rombabyer, og jeg beklager.
- Men hvordan? - Jeg cosplayet.
Kampmodus.
Jeg kan ikke røre meg.
Dette gjorde hun mot meg!
- Hvordan kunne dere forveksle oss? - Hun dufter som en chuldur.
Idiot! Det er en falsk duft fra det billige smykket.
Triform av!
Transportporten er ladet. Trykk send.
Du trykker ikke. Du er for myk og svak til å sende den blonde vennen din.
Emily, du har min tillatelse. Bli doktoren.
Fellen siktet inn på seks.
- Trykk send. Vi har bare én sjanse. - Jeg kan ikke.
- Han er for feig. - Trykk på knappen.
- Den sender Ruby. - Nei, det går fint...
Nei!
Sender du ikke, slipper chuldurene unna, og Ruby dør uansett.
- Transportporten er ladet. - Det går bra.
Trykk send.
De vil drepe oss. Og så huset. Så London. Så verden. Det vet du.
Det vet du veldig godt. Så, kan du gjøre det?
Kan du miste en venn for å redde verden?
Nei.
Jeg vet det.
Nei, Rogue!
Masseutveksling. Fellen er siktet inn på seks.
Finn meg.
Gikk det bra?
Jeg sender skipet i bane rundt månen,
så det kan vente, samme hvor lang tid det tar.
Kan vi ikke bruke TARDIS til å finne ham?
Det fins like mange dimensjoner som det er atomer i universet.
Jeg vet ikke engang navnet hans.
Dette er så leit.
Uansett, det er som det er. Vi må videre.
Greit. Neste. Da drar vi.
- Hvor skal vi? Hvor som helst. - Du må ikke være sånn.
Jeg må være sånn, for det er sånn jeg er. Videre. Oppover. Nye horisonter.
- Drar videre. Det går... - Kan du holde munn?
Det er fint at du er tilbake.
Du også, doktor.
NESTE GANG
Det dukker opp en kvinne overalt.
- I alle drømmer er jeg der. - Hun vet ikke hvorfor, men hun husket dem.
Det er noe galt, doktor.
Samme hva det er, kommer det nå.
Oversatt av: S. Marum