PÁN ČASU
VESMÍRNE BÁBÄTKÁ
Kto si?
Doktor.
Nestoj tam tak. Poď ju omrknúť.
Volá sa TARDIS.
Pekná.
Ale vydrž, nemôžem ťa volať Doktor. Povedz mi svoje meno.
Je to trochu komplikované.
Lebo ma adoptovali.
A planéta, kde ma vzali... nuž, jej obyvatelia boli trochu nóbl.
Dávali si tituly ako Doktor či Biskup,
alebo Rani či Dobyvateľ.
Tisíc rokov opakuj „Doktor“ a je z toho meno.
Dobre, k „planéte“ sa ešte dostaneme.
„Tisíc rokov“. K tomu určite tiež.
Takže si doktor, ale si policajt?
Nie, vyzerá ako policajná búdka, lebo sa maskuje.
Vnútri je to stroj času, ale zvonku je ako chameleón.
Raz som pristál v roku 1963. A na rohoch vtedy mali policajné búdky.
- V roku 1963? - Hej.
Dobre.
Jukebox sa mi páči.
Teraz sa vráťme k planéte.
Môj domov sa volá Gallifrey.
Gallifrey.
A to je kde?
Preč!
Ruby, zmizla, je po nej.
Zomreli.
Došlo ku genocíde a zomreli.
Takže prežil len adoptovaný.
Som posledný Pán času.
A som strašne rád, že žijem.
Môj stroj lieta.
Chceš vidieť?
Poďme si niekde náhodne pristáť.
150 miliónov rokov v minulosti.
- Neverím! - Fakt.
Uťahuješ si zo mňa.
Neblázni.
- Za dverami sú dinosaury? - Neviem.
Choď sa pozrieť.
Počkaj, nie!
Je to bezpečné?
Čo ak zmením dejiny, lebo stúpim na motýľa?
A to sa akože ako stane? Kto stúpa na motýľov?
Neviem si to ani predstaviť. „Haló, motýľ, sem poď. Zašliapnem ťa!“
Božemôj.
To je...
To je nádhera.
A TARDIS znamená Čas a relatívny rozmer vo vesmíre.
Pohli sme sa aj v priestore.
Tu bude Severná Amerika.
Jedného dňa štát Wyoming.
Mestečko menom Green River.
Čo sa deje?
Spravila som niečo?
Lebo som Modrá Rubaton z 57. hemisférického chovu.
- A ja chyby nerobím, Doktor. - Ale...
Ak si ma obvinil omylom, budem ťa musieť zabiť.
Nie, počkaj, prosím, chvíľočku.
Iba...
- Čo to robíš? - Nič, len...
Ušlo mi niečo?
Nič.
Skúsime to ešte raz?
Ďakujem.
No poď.
Mám novú konzolu.
Úplne som zabudol vložiť kompenzátor motýlieho efektu.
A je to. Poďme do budúcnosti.
Daj mi číslo. Rok.
- Dva... - Dva...
- ...jedna, päť, nula... - ...jedna, päť, nula...
- ...šesť. - ...šesť!
Päťciferné! To sa mi páči!
Ale sme vnútri.
Dokážeme prejsť cez steny?
Ako transportér hmoty zo Star Treku?
Raz ich navštívime.
Tvrdil si, že TARDIS je ako chameleón.
No stále vyzerá ako búdka.
Pokazené maskovanie.
Väčšina vesmíru je poškodená, mojko.
Dobre, poď za mnou.
Páchne to tu.
Niečo tu nesedí.
Vesmírna stanica je takmer preťažená.
Zhoršil si to.
Ja nie, tamto.
To je príšera?
Nie, neblázni.
Ruby, príšery neexistujú. Iba...
Stvorenia, ktoré sme ešte nestretli.
Teší ma.
- Bežíme? - Bežme!
Bež!
Rýchlo, bež!
Rýchlo!
Rýchlo, za mnou!
Sem poď!
Prepáč.
Otázka znie, prečo som utiekol?
Lebo to bolo desivé.
Bolo to niečo nové.
Rád stretávam nové veci.
Tak prečo mi naskočili zimomriavky?
Doslova som odtiaľ ubzikol.
- Pomohlo by, keby sme vedeli, kde sme. - Stačí stlačiť gombík.
Sme na bábätkovskej farme.
Partenogenézny stroj.
Zase ty a bábätká. Prečo?
Chcela som sa spýtať to isté.
Od jedného bába k druhému.
Netvrdím, že je všetko prepletené, ale všetko sa preplieta.
Nuž, ja hľadám svojich rodičov.
A ty máš stroj času.
Chovajú tu teda deti. Načo?
- Potrava? - Čože?
Deti nie sú paradajky.
Prepáč, no dole je niečo veľké a hladné.
Farmy zväčšujú populáciu.
Niekedy je svet neplodný
alebo sa miestni zbláznia a zakážu bozkávanie.
Sú to teda ľudské deti, hej?
Áno, chovajú ich do kolónií.
A kolónia nie je na Zemi?
Tak ešte raz.
Stlač gombík.
Dokázali sme to.
Ľudská rasa prežila.
Šli sme ku hviezdam.
A ešte len pred desiatimi minútami, Doktor,
si spomenul genocídu.
- Tvoji ľudia už nie sú. - Nie.
- Ako to zvládaš? - Takéto dni pomáhajú, Ruby Sundayová.
Nemám svoj druh, nemám domov.
Ale nemám ani prácu.
Nemám šéfa, dane, podnájom a ani účty.
Nemám cieľ, zmysel a ani misiu.
Ale mám slobodu.
Preto to nevzdávam.
Chcem vidieť všetko.
Všetko všetučko.
Cez tvoje oči je to niekedy ešte zaujímavejšie.
Tak kde to sme?
Nad planétou Pacifico del Rio.
Je to v angličtine.
Hovoria anglicky? Ešte stále?
Ľudstvo už hovorí len jedným jazykom. Niečo ako kantončina.
V skutočnosti to vyzerá takto.
Ale TARDIS nám tlmočí. Má percepčný filter.
Tak zapadneš do akéhokoľvek času a priestoru.
Jasné a mama teda už dávno nežije?
Ukážeš mi mobil?
Áno.
Vďaka sonickému skrutkovaču sa vzdialenosť 19 000 rokov zmenší na...
Jeden telefonát.
- Čože? - Zavolaj Carle.
- Ale... - Zavolaj mame, Ruby.
Haló? No čo zas?
Mama?
Áno, kto iný.
Pred pár sekundami si vybehla z bytu. Prečo mi voláš?
Len tak si zdúchla. Kde si?
Áno, ozvem sa ti neskôr.
Mám ťa rada, šťastné a veselé!
To bola mama.
Na Štedrý deň. Moje narodeniny. Pred desiatimi minútami.
Super signál. Čo je to za paušál?
Na tomto mieste niečo poriadne nesedí.
Vidíš to?
Tu je pokoj, ale pod povrchom to vrie.
Ako dole, kde je to stvorenie.
Musí tu byť posádka či kapitán...
Tu je Eric, hlásim sa z rodozóny 6.
Neustále mám teplotné výkyvy.
Otvoril som bezpečnostné ventily 10 až 16.
A porovnal som ich s obmenou CO2.
Kým však neznížime tlak, tak nemôžem...
Ahoj.
Ako sa máš?
Ale... vy...
Čakáme už celú večnosť.
Mamina! Tatino!
- Nie, nie! - Miláčik, my nie sme...
No páni!
Idem to povedať všetkým. Prišli mamina a tatino!
Bábätkovská farma riadená bábätkami.
Vesmírnymi bábätkami!
Sú tu!
Mamina a tatino konečne prišli!
Tatino! Mamina!
Vrátili ste sa!
- Čaute, vesmírne bábätká. - Ahojte.
- Ahoj, tatino. - Čau, tato.
- Ahoj, tato. - Čauko, tatino.
Všetci naspäť do práce.
Ukážte mame a tatovi, ako pekne pracujeme.
Budú na nás hrdí.
Ja mám na starosti čistenie potrubia.
Som naň hrdý.
A ja zabezpečujem čistotu kyslíka.
Kyslím potrebujeme na dýchanie.
A ja ťahám za túto šnúru a za tamtú.
Neviem, čo robia, ale ťahám za ne poriadne.
A vyrobil som ti tento kvietoček.
Ďakujem.
Ja som kapitánka Poppy.
A túto stanicu riadim pre otecka a maminu.
Vedeli sme, že sa raz vrátite.
Čakali sme.
Nemali by ste to tu riadiť. Nie je to Bábätkovský svet.
Dospelí vás tu nechali samých a odfičali?
Prevzali sme kontrolu.
Boli sme ozaj odvážni.
To teda.
To je skvelé, naozaj výborné.
Fakt úžasné.
Ste všetci veľmi šikovní.
Veľmi ma to mrzí, ale my nie sme vaša mama a otec.
Kiežby sme boli.
Ale nie sme.
Opustili nás.
Kam išli?
Neviem, zlatíčko.
Ale ja som Ruby.
A toto je Doktor.
A sme vaši kamoši.
Dobre, poď ku mne.
A už ťa mám.
Aj ja chcem.
Aj ja.
Bože.
Aj ja.
Kapitánka Poppy, kedy ťa naposledy objali?
Nikdy.
To nič, maličká.
No poď ku mne, bude dobre.
- Nikdy vás neobjali? - Neboj.
Vyobjímame vás všetkých.
Pokazila som niečo, Doktor?
Nuž, podľa tohto šla posádka domov.
Opustili loď a nechali vás tu samých.
Neviem prečo, ale nevypli rodostroj.
Takže ste síce dospeli, ale nevyrástli.
Ste malí. Vesmírne bábätká.
Sme teda chybní?
- Ako to myslíš? - Takíto byť nemáme.
Vyrástli sme chybne?
Poppy.
Poppynka.
Pozri sa na mňa.
Nikto nevyrastie chybne.
Si, kto si a to je ktosi nádherný.
Ale mamina a tatino nás opustili.
To nevadí, aj mňa.
Čo sa stalo?
- Nuž, našli ma. - Hurá!
Malé ja nechali napospas osudu uprostred šíreho vesmíru.
- A hádaj, kto ma našiel. - Neviem.
Páni času.
Zopakuješ po mne?
- Páni času. - Výborne.
Ale pointa je, že nezáleží na tom, odkiaľ som,
aj tak som rozkošný, no nie?
- Nebola to rétorická otázka, Poppča. - Áno, si.
A chceš počuť moje tajomstvo?
Som jedinečný v celom vesmíre.
Neexistuje nikto ako ja a to platí pre všetkých.
Nie je to problém, kapitánka Poppča.
Je to superschopnosť.
- Daj na to. - Hej.
- Hej! - Tak ty si Eric.
A ty si Tasha, Ruben a tam sú Saltine a Boo.
Mám ťa rád, Ruby.
Aj ja ťa mám rada, Eric.
Ako to tu sami zvládate?
Máme Estúnku.
Pozdrav, Estúnka.
Dobré popoludnie, deti. A privítajte našich nových návštevníkov.
Elektronická pestúnka.
Estúnka, jasné.
Ahoj, Estúnka. Som Doktor a toto je Ruby.
Máme návštevu, deti.
- Estúnka! - Vyfúkame nosy.
Aktivovať vyfúkavanie.
Raz, dva, tri a...
Fúkame.
Výborne, deti.
A teraz späť do práce, deti.
Plienky sa vymieňajú o 18.00.
- To bude divadlo. - Jasné.
Takže ste tu vy.
Estúnka.
A dole máte ešte psíka?
To nie je havo.
- Tak čo to je, Eric? - Pokoj.
Smrtonos.
Bože.
- Smrtonos sa nám nepáči. - Nie.
Nechcela som vás vystrašiť.
Nijaký Smrtonos neexistuje.
Bolo to skôr niečo ako...
- Smrtonos! - Nie, prestaň!
Nie, prestaň!
Estúnka, povedz im, že nijaký Smrtonos neexistuje.
Estúnka sa Smrtonosa bojí.
Tak ako sa tam dole Smrtonos dostal a prečo je taký desivý?
Doktor, vypni to!
- Počúvajte ma, bábätká. - Prepáčte.
Prepáčte, vesmírne bábätká.
Už je dobre.
- Ruby. - No tak.
Dobre.
Estúnka, vesmírne bábätka robia, čo môžu.
Ale stanica je v kaši.
V trupe 3B sa vám hromadí tlak a niečo ho zvyšuje dole pri Smrtonosovi.
Keď to neprejde, bábätká dobábätkujú.
- Portál 3-5-7. - Fajn, čo to je?
Vstúpte do portálu 3-5-7.
- To je na tomto podlaží. Čo je to? - Vstúpte do portálu 3-5-7.
Je to obyčajný sklad, prečo tam máme ísť?
Kristepane, 3-5-7, ihneď!
Kam akože ideš?
Do portálu 3-5-7.
Hneď? Dobre, idem.
Takže toto robíš, Doktor?
Toto je tvoj bežný deň? Pomáhaš?
- To je tvoj zmysel? - Nie.
Len pomáham bábätkám. Vesmírnym bábätkám.
Počúvam svoje srdcia. Dve srdcia. Plurál.
Fajn. Dve srdcia.
Ale čo ak ti pomoc zaberie šesť týždňov či desať rokov?
Lebo na mňa stále čaká mama.
Vrátiš sa na svoje narodeniny.
Hej, žiješ čudný život.
Opustili ťa ako tieto deti.
Ak je všetko prepojené, tak ty si prepojená jedna radosť.
O otcovi a ani mame nevieš nič?
Nenechali ani odkaz?
Zdrap papiera?
Nič. Proste ma opustili.
- Pri kostole? - V snehu.
Na Ruby Road.
Doktor.
Čo?
Sneží.
Čo sa to práve stalo?
Povedala som sneh a padajú snehové vločky.
Akoby si oživila spomienku.
Z dňa tvojho narodenia.
Ale ako? Je to pri cestovaní časom bežné?
Bol som naozaj úplne všade,
ale takéto niečo vidím prvý raz v živote.
A čo to znamená?
Netuším.
- A ja že moje narodenie je šialené. - To teda.
Zaujíma ma, kto je tvoja mama.
Spomienka sa zmenila. Ukazovala na mňa.
Povedala som portál 3-5-7.
Nebľabocte tam toľko, tupci. Hybajte dnu.
- Kto to je? - Estúnka.
Kapitán Rico Trieste, ukončujem službu na Bábostanici beta.
Pacifický dátum 56-56-22.
Oznam: som proti ukončeniu služby a odsudzujem tento rozkaz.
Mechanička Lucia Colasanto. Ukončujem službu 56-56-22.
A uvádzam, že z rozkazu spoločnosti som zdesená.
Len čo prídem domov, podám odvolanie.
Gina Scalziová, komunikácia.
Ukončujem službu 56-56-22.
Posádka odišla a vesmírne bábätká ponechala napospas osudu.
Kvôli recesii.
Vláda uzavrela bábostanice, aby ušetrila, ale zákon zakazuje vypnúť rodostroje.
Ako ste sem prišli?
- Máte ako odísť? - Hej, mám loď.
Prepáč, ako sa voláš?
Jocelyn.
Sancerrová. Bola som interná účtovníčka.
Netuším, ako to tu funguje.
Počkať, toto možno pomôže.
Ak to necháš synchronizovať, rekalibruje celý brloh.
Ďakujem.
Vymeníme?
Počkať.
Takže na planéte pod nami nechcú, aby sa prestali rodiť deti,
ale keď sa narodia, tak sa o ne nestarajú?
Veľmi čudná planéta.
Ani veľmi nie.
Ale ty si tu zostala.
Nemohla som ich opustiť.
Snažím sa o loď starať, ale nie som mechanička.
Stroj sa odpojil, zapojila som ho.
Pokazil sa vzdelávací softvér. Čistý chaos.
A už sa o ne sama starám šesť rokov.
Nerozumiem. Veď sú úžasné.
Prečo sa tu skrývaš?
Nechcem vidieť, ako zomrú.
A ani aby videli zomrieť oni mňa.
Lebo je s nami zle.
Sme na uzatvorenej stanici.
Zásoby kyslíka aj potravy sú obmedzené.
Ako posledné som im chcela dať vzduch z portálu 3-5-7.
Ale zrazu...
Zrazu ste prišli vy.
Nemôžete niekam odletieť?
- Ako odletieť? - Vesmírna stanica sa nehýbe.
Nemá motory. Toto hebedo sa nedokáže hýbať.
Proste stojí na orbite, čo je škoda, lebo tu máte peknú sústavičku.
Piata planéta, Mondo Caroon.
Svet DuBarryDuPlessy.
To je super.
DuBarryDuPlessy je vesmírna organizácia.
Takže môže prijať veľa utečencov.
Nemôžeme im zavolať a požiadať o pomoc?
Po utečencov nechodia.
Taký je osud všetkých utečencov vo vesmíre.
Musíte sa fyzicky objaviť na pobreží niekoho iného.
- A nemôžeme sa pohnúť. - Už máte loď.
Kopec miesta. Volá sa TARDIS.
Akurát, že medzi nami a loďou je Smrtonos.
Čo to je?
Ty nevieš?
Netuším, nie je na zozname pasažierov.
Nič podobné som jakživ nevidela.
Nie, ani ja.
Ale čosi mi pripomína. Čo presne?
Z čoho má kožu a prečo sa ho tak desím?
Lebo je desivý.
Ale stretol som milióny ozrút. Sám som ozruta.
Pred tým som utiekol a nechápem prečo.
Fajn.
Je to tu síce celé na hlavu, ale dokopy to akosi dáva zmysel.
Sú tu bábätká, pestúnka a aj strašidlo Smrtonos.
Pod vami doslova býva príšera.
Oživená rozprávka pre deti.
A každá rozprávka má svojho hrdinu.
To je Eric, však áno?
Eric, padaj odtiaľ.
Eric, prosím, opusti oblasť.
- Takže tak to funguje? - Pestúnsky filter.
Eric, okamžite odtiaľ zmizni!
Eric ihneď opustí oblasť.
Nie, Estúnka. Som odvážny.
Eric, preboha. Utekaj!
Eric, odvolanie na božstvo, zrýchli prechádzkové tempo.
Len som počúvol Ruby.
Čože?
Mám rád Ruby a podľa nej Smrtonos neexistuje.
Nájdem toho neposlušného hava a vyhreším ho.
Ale ja sa tak bojím.
Božemôj!
Je to moja vina!
Eric, už som na ceste! Idem!
Nie.
- Estúnka, kde je Smrtonos? - Asi 400 metrov severozápadne.
Po Ericovi zatiaľ ani stopy.
Nemám dobrý obraz. Tieto systémy stoja za...
...odpadový produkt.
Pozor na jazyk, Estúnka.
Doktor, ak budeme riadne hluční,
tak príde Smrtonos za nami a nechá Erica tak, nie?
- Je tak? - Presne tak.
- Smrtonos! Poď si po nás! - Smrtonos!
Smrtonos!
Hýbe sa. Počul vás.
Fajn. Dobrý plán, ale čo teraz?
Ak by som bol veľmi maličký a vedel by som, že po mne ide Smrtonos...
Musel by som si vymeniť plienku.
Lebo cítim...
...vesmírne bábätko!
Eric!
- Máme ťa. - Tak som sa bál.
- To nič. - Hej, ja viem.
Nie západne, východne!
Bežte!
Už je dobre.
Nič sa nedeje.
Všetko je v poriadku.
Už je dobre.
To nič.
Fajn.
Neopováž sa ich dotknúť, ty...
...nemanželské dieťa.
Bež!
Slepá ulička!
- To nič. - Už je dobre.
Bábätkovská záchranná čata!
Vesmírne bábätká!
Bábätká s plameňometom?
Bábätká, ste neskutočné!
Perfektná práca!
Vesmírne bábätká, musíte ísť, jasné?
Ujdite odtiaľto.
Fajn, dáme ťa do kočíka, poď.
Sú fakt fantastickí.
Estúnka, rozkáž im.
Deti sa vrátia na vyššie poschodia, inak nedostanú večeru, vulgarizmus.
Čaute!
A ty bež s nimi.
Ja tu musím zostať, nie iba pre TARDIS...
Musím zistiť, čo je zač.
Ak sa mi snažíš povedať, že ťa mám nechať samého, tak...
Doktor.
Tak poď.
Ako sa to začalo, Jocelyn?
Asi pred šiestimi rokmi.
Začalo to hrmotom v potrubí.
Potom sa ozvalo kvílenie.
Kým som spojazdnila kamery, už tam bol.
Smrtonos.
Nechápem, odkiaľ sa vzal.
Pred šiestimi rokmi?
Vtedy, keď sa narodili deti.
Necháva za sebou...
Nejaké rezíduá.
Ozaj skvelé slovo. Rezíduum.
Čo do píp píp?
Jocelyn, vypni filter.
Čo to máš?
Tvoj prístroj by to mohol zanalyzovať.
V suteréne ma prístroj ventil.
Choďte ďalej po chodbe. Vľavo, rovno a zasa vľavo.
Rovno do hniezda príšery.
Pozor, Rubina, šmýka sa na tom.
Kristepane.
Je to nechutné.
Nevolaj ma Rubina!
Už tam budeme, Joss?
Ten sliz to tu celé uzavrel.
Nevadí, lebo sme rovno pod partenogenéznym strojom.
Tak to skúsme rozlúštiť.
ANALÝZA VZORKY
Podľa stroja...
Čo?
Mali sme to rovno pod nosom. Celý čas to hovoríme.
Celé je to jeden stroj.
Jeden hore a jeden dole. Ten hore vychoval deti.
- Ten dole... - Smrtonosa.
- Áno! - Vravela som ti to.
Pred šiestimi rokmi sa stroj stal otcom a mamou detí
a otcom a mamou Smrtonosa.
A prečo? Podľa Jocelyn sa pokazil vzdelávací softvér.
- A povedala si... - Je to rozprávka.
- Softvér vyrozprával rozprávku. - Vytvoril Smrtonosa.
- Pre bábätká. - Pre vesmírne bábätká.
Stroj je doslovný, ako počítač.
Doslova povedal, že deti potrebujú príbehy.
- Potrebujú príšery. - Áno.
Tak preto sa tak bojím. Je to zámer, vydáva infrazvuk.
Smrtonos vrčí na 17 hertzoch.
Presne taká frekvencia ťa vystraší.
Je desivý, lebo má byť desivý.
Stroj ho vytvoril veľkého a hlučného.
A vyrobil ho z...
Čo?
Ruby.
- Čo? - Ach jaj.
No povedz mi to.
- Nemôžem. - Doktor.
Ruby, precestoval som celý vesmír.
A videl som naozaj všeličo, ale toto je zatiaľ najhoršie.
Z čoho je Smrtonos?
Netuším.
Stroj je doslovný. A volá sa Smrto-nos.
- A? - Mojko.
Vesmírne bábätká. Videli sme, ako si fúkali nosy.
Doslova smrť z nosa.
Smrtonos je teda z toho, čo vychádza z nosa.
- Čože? - Je celý zo sopľov.
- Nie, nie. - Áno, áno.
Nečudujem sa, že si šúpal kožu. Ako keď smrkáš, nie?
- Nie, nie, nie. - Je to hlien.
- Nie je. - Ruby, je to živý chrcheľ.
- Ale to je... - Ja viem.
Božemôj!
Nič horšie sa ešte nikomu nestalo!
- Nesmej sa! - Prepáč.
Šialený vesmír, čo?
Hej, vytvoril príšeru zo sopľov.
Ruby Sundayová, Mondayová, Tuesdayová.
Je to hrozne vtipné.
Smrtonos.
Bež, bež, bež!
- Bež! - Veď bežím!
Bež!
Nie, nie, nie!
Nebojte, to som ja. Choďte vpravo.
Pohyb!
Tvoj prístroj.
Dokalibroval.
Vynikajúco, konečne mám kontrolu.
Verte mi. Odbočte vpravo.
- Toto nevedie k výťahu! - Choďte.
- No poď! - Veď idem!
Doháňa vás!
- Idem. - Rýchlo!
Vďaka, že si nás použila ako návnadu!
Nabudúce sa opýtaj!
Počkaj, keď sa dozvieš, z čoho je vyrobený!
Poviete mi, keď sa ho zbavím.
Ochránim svoje deti a odpálim to do vesmíru.
Pretlaková komora.
Tiež je to jedno z detí, Jocelyn!
Sonický je u nej.
Jocelyn! Jocelyn!
Hladina kyslíka: 10 %.
Dobre, nemáme čas.
Zastav Jocelyn, dobre?
- Počkaj... - Doľava, druhá vpravo.
- Potom doľava k výťahu. - A ty čo?
- Doľava, druhá vpravo a doľava! - Veď hej!
Hladina kyslíka: 9 %.
Ubližuješ mu!
Prestaň, Estúnka!
Hladina kyslíka: 8 %.
Som posledný z Pánov času.
- Ako to zvládaš? - Takéto dni pomáhajú.
Som jedinečný v celom vesmíre.
Neexistuje nikto ako ja.
A to platí pre všetkých.
Jediný svojho druhu.
Hladina kyslíka: 7 %.
Hladina kyslíka: 6 %.
- Hladina kyslíka: 5 %. - Doktor, nie!
Hladina kyslíka: 4 %.
Hladina kyslíka: 3 %.
Stlač gombík.
Hladina kyslíka: 2 %.
Uzatváram komoru.
- Nie! - To je tvoja úloha.
Všetkých ich zachrániš.
Hladina kyslíka: 1 %.
Zachrániš úplne všetkých.
To nič. Poď ku mne.
Poprosím pozornosť. Oznam kapitánke Poppy.
Oznam celej posádke a hlavne tebe, Eric.
Plus Ruby. A Jocelyn Sancerrovej.
- Estúnka neposlúchala. - Viem, prepáčte mi to.
Vy všetci.
Bola som proste sama...
Veľmi dlho.
- Aj tak ťa máme radi, Estúnka. - Áno.
- Hurá! - Ale...
Vašej obľúbenej príšerke sa darí dobre.
- Pozrite. - Tam.
Hurá.
Počúvajte dobre, vesmírne bábätká.
Váš svet je tuto.
Svet menom Mondo Caroon.
Ale nemôžete sa tam dostať.
Nemáte motory.
Až na to, že za vysoký tlak v trupe 3B ste zodpovední vy.
Systém sa totiž pokazil a uložil tam všetky vaše plienky.
Nečudo, že to tam tak páchlo. Šesť rokov riadnej kopy sra...
- Pestúnsky filter. - Srandičiek!
Milión metrických ton metánu, bábätká.
Vesmírne bábätká.
Ale ja ho vypustím!
Napnite plachty na cestu domov.
Bábätkovský svet.
Poď ku mne.
Si rád, Eric?
Veľmi, veľmi rád. Mám ťa rád, Ruby.
- Bežný deň, čo? - Nie!
Tento bol super-extra šialený.
A ty, Ruby Sundayová...
Páči sa.
Vlastný kľúč od TARDIS.
Načo?
Mám prístup k celému vesmíru.
A som úplne sám.
Páčilo by sa mi, ak by si šla so mnou.
Kam? Cestovať?
Bez práce.
Bez šéfa.
Čistá zábava.
Skoro sme umreli.
Áno, ale žili sme naplno.
To teda áno.
Áno, žili.
Áno, to máš teda pravdu.
Áno.
- Áno? - Áno.
- Božemôj. Áno. - Áno!
- Ruby Sundayová povedala áno! - Tak za mnou.
Rozkaz.
Dobre, kamoš. Poviem ti, kam presne pôjdeme.
Až na to...
Podmienky používania.
Jedno nikdy urobiť nemôžem, Ruby.
Nemôžem ťa vziať do kostola na Ruby Road.
V tie Vianoce.
Absolútne nikdy.
Veď máš stroj času.
Ak zmeníš jednu vec...
Čo i len snehovú vločku, môžeš zmeniť príbeh svojej mamy.
A nikdy nestretneš mňa a toto sa nikdy nestane.
A zrútime sa do hlbokého temného paradoxu. Ruby, ver mi.
To sneženie je varovanie.
Nemôžem.
A nespravím to.
To je škoda.
Lebo nesúhlasím.
A ak by si ma nechal dohovoriť, tak ideme za mojou mamu.
Na Vianoce.
Okamžite.
Tak poď.
A volala Ruby, vraj ma má rada a zdrhla.
Odvtedy som od nej nepočula. Čo sú to za Vianoce?
Môže za to ten čudák.
Hovoril si Doktor.
Počkaj.
Čo je to za hluk?
Čo to má, dofrasa, znamenať?
Čauko, mami.
Odkiaľ si sa tu vzala?
A toto sa ako dostalo do kuchyne?
Poď sa pozdraviť.
Áno, idem. Povedz mame, nech ma nefackuje.
ANALÝZA DNA RUBY SUNDAYOVÁ
Áno, ľudia z mojej planéty
sa oslovujú titulmi ako Biskup, Pedant či Sagi-ši.
Mňa volali...
NABUDÚCE
Štúdiá na Abbey Road!
Je to tu bez života.
Ak zanikla hudba, mení sa všetko.
Hračkár povedal: „Moje légie prichádzajú.“
S týmto sa nedá bojovať.
Preklad titulkov: Matej Laš