KI VAGY, DOKI?
ŰRBÉBIK
Ki vagy te?
A Doktor.
Ne álldogálj ott! Gyere, és nézz körül!
TARDIS-nak hívják.
Nem semmi!
Várj! Nem hívhatlak Doktornak.
Tudni akarom a nevedet.
Az fogós kérdés.
Örökbe fogadtak, és a bolygó, ahova kerültem, eléggé flancos volt.
Címeket használtak, mint a Doktor, a Püspök,
a Rani vagy a Hódító.
Ezer év után a „Doktor” a nevemmé vált.
Oké. „A bolygó.” Erre majd még visszatérünk.
„Ezer év.”
Erre is.
Szóval doktor vagy és rendőr is?
A rendőrhívó fülke. Nem, az csak álca.
Utazik térben és időben, de kívülről olyan, mint egy kaméleon.
Egyszer leszálltam 1963-ban, és ilyen fülkék voltak minden sarkon.
- 1963-ban? - Igen.
Oké.
Zenegép? Bejön.
Oké. Térjünk vissza a bolygóhoz!
Úgy hívják, Gallifrey.
Gallifrey.
És merre van?
Elpusztult!
Ruby, annak annyi.
Meghaltak.
Népirtás volt, és meghaltak.
Csak az élte túl, akit örökbe fogadtak.
Én vagyok az utolsó időlord.
És nagyon, nagyon örülök, hogy élek.
A TARDIS repül.
Megnézed?
Szálljunk le véletlenszerűen!
Százötvenmillió évvel a múltban.
- Ne! - Komolyan.
Nem, csak ugratsz. Tutira. Ne beszélj képtelenségeket!
- Dinók vannak kint? - Nem tudom.
Nézd meg!
Várj! Nem!
Biztonságos?
És ha eltaposok egy pillangót, és megváltozik a világ?
Ugye ez nem történik meg? Ki tapos pillangókra?
Konkrétan ezt kéne csinálnod: „Gyere ide, pillangó! Gyere csak!”
Úristen!
Ez...
Ez gyönyörű!
A TARDIS név egy rövidítés: térben a relatív dimenzió és idősík.
Szóval térben is utaztunk.
Ez lesz majd Észak-Amerika.
A jövőben ez itt Wyoming.
Hű!
Egy Green River nevű kisváros.
Mi a gond?
Valami rosszat csináltam?
Mert én Rubathon Blue vagyok az 57. Féltekei Fészekaljból,
- és nem szoktam hibázni, Doktor. - De...
Ha valótlanul vádaskodtál, meg kell ölnöm téged.
Ne! Várj egy picit!
Hadd...
- Mit csinálsz? - Semmit. Csak...
Lemaradtam valamiről?
Dehogy.
Próbáljuk meg újra, jó?
- Köszi! - Nincs mit.
Jól van. Az irányítópult még új.
Teljesen elfelejtettem a pillangókompenzációs kapcsolót.
Oké. Szuper. Akkor indulás!
Mondj egy számot! Egy évet!
- Kettő... - Kettő...
- ...egy, öt, nulla... - ...egy, öt, nulla...
- ...hat. - ...hat!
Öt számjegy! Tetszik!
Bejöttünk valahova.
Átmentünk a falakon.
Ez valami transzporter, mint a Star Trekben?
Egyszer benézünk hozzájuk.
Azt mondtad, a TARDIS olyan, mint egy kaméleon,
de még mindig fülkének néz ki.
Ja, elromlott.
Az univerzum nagy része tropa.
Jól van. Gyere!
Büdös van.
Itt valami nagyon nem oké.
Ez egy űrállomás, ami túlterhelődött.
Most még rosszabb lett.
Nem, az a rosszabb.
Az egy szörny?
Nem. Ne butáskodj!
Szörnyek nem léteznek, csak...
még nem ismerjük ezt a lényt.
Szia!
- Fussunk? - Igen!
Szaladj!
Igyekezz! Futás!
Siess!
Gyere! Futás!
Ide! Gyere!
Ja, bocs!
Kérdés, hogy miért futottam el.
Mert ijesztő volt.
Újdonság volt.
Imádok új dolgokat megismerni. Akkor miért rezeltem be tőle?
Szedtem a lábam. Csak úgy „huss”!
Segítene, ha tudnánk, hogy hol vagyunk.
És ismét csak nyomjuk meg a gombot!
Ez egy bébitelep.
Egy partenogenezisgép.
Miért vonzod így a bébiket?
- Ugyanezt akartam kérdezni tőled. - Egyiktől a másikig megyünk.
Nem mondom, hogy összefüggés van, de a dolgok mégis összefüggenek.
Hát, én vagyok az, aki a szüleit keresi.
Te meg utazni tudsz térben és időben.
Szóval itt bébiket növesztenek. Miért?
- Megenni? - Mi?
Megenni? Ők nem paradicsomok.
Bocs, de lent van egy nagy, éhes lény.
A bébitelepek népességet növelnek. Néha egy világ sterillé válik.
Vagy begolyózik, és betiltja a csókolózást.
- Szóval ezek a bébik emberek? - Igen. Egy kolóniára növesztik őket.
És az a kolónia nem a Föld?
Oké. Még egyszer utoljára.
CSAK ENGEDÉLLYEL
Nyomjuk meg a gombot!
Sikerült.
Az emberi faj túlélte.
Kijutottunk a csillagok közé.
És tíz perccel ezelőtt, Doktor, csak tíz perccel ezelőtt,
népirtásról beszéltél.
- A néped odaveszett. - Igen.
- Hogy bírod ezt? - Az ilyen napok miatt, Ruby Sunday.
Nincs népem. Nincs otthonom.
Viszont munkám sincs.
Nincs főnököm, nem fizetek adót, bérleti díjat és számlákat.
Nincs dolgom, célom vagy küldetésem,
de szabad vagyok.
Ez hajt előre.
Hogy láthassam a következő dolgot, meg az azt követőt és az azt követőt.
És néha a te szemeddel még szebbnek tűnik.
És hol vagyunk?
A bolygó neve Pacifico del Rio.
Angol kiírások. Itt angolul beszélnek? Létezik a nyelv?
Nem. Mostanra minden ember egy nyelvet beszél. A kantonira hasonlít.
Ez itt
az igazi szöveg.
Csak a TARDIS lefordítja. Érzékelésszűrője van.
Segít beilleszkedni minden térbe és időbe.
Értem. És az anyám már rég halott?
Elkérhetem a mobilodat?
Igen.
Hála a szónikus csavarhúzómnak,
a közted és a Föld közötti távolság lehet 19 ezer év, vagy...
csak egy hívás.
- Mi? - Hívd fel Carlát!
- De... - Az édesanyádat, Ruby. Hívd fel!
BOLDOG KARÁCSONYT
Na? Most meg mi van?
Anya?
Igen, nyilvánvalóan.
Tíz perce rohantál ki az ajtón.
Miért hívtál fel?
Nagyon siettél. Hova mentél?
Igen. Egy perc, és beszélünk majd.
Szeretlek. Boldog karácsonyt!
Anyával beszéltem. Szentestén. A születésnapomon. Tíz perccel ezelőtt.
Ez ám a térerő. Mennyibe került?
Tudni akarom, mi a fene van ezzel a hellyel.
Láttad?
Idefent nyugalom van, de a háttérben forrong valami,
akárcsak az a lenti lény.
Biztos van legénység vagy egy kapitány...
Eric vagyok a hatos születési zónából.
Hőmérséklet-ingadozásokat érzékelek.
Kinyitottam a biztonsági szelepeket a 10-estől a 16-osig.
Próbáltam összevetni a CO2-kibocsátással.
De amíg nem csökkentünk a nyomáson, nem tudom...
Szia!
Halihó!
De, ti...
Iszonyatosan régóta vártunk már.
Anyuci! Apuci!
- Jaj, nem! - Kicsim, mi nem...
Hű! Ezt mindenkinek hallania kell. Anyuci és apuci visszatért.
Egy bébitelep, amit bébik vezetnek.
Űrbébik!
Itt vannak!
Végre visszajöttek! Itt van anyuci és apuci!
Apuci! Anyuci!
Visszatértetek!
- Sziasztok, űrbébik! - Sziasztok!
- Helló, apuci! - Szia, apuci!
- Apuci! - Szia, apuci!
Folytassátok a munkát!
Hadd lássa anyuci és apuci, milyen ügyesek vagyunk!
Hadd legyenek büszkék!
Én tartom tisztán a csöveket.
Büszke vagyok a csövekre.
És én figyelek rá, hogy legyen jó kis oxigénünk.
Oxigén kell a légzéshez.
Én meg húzogatom ezt a két zsinórt.
Nem tudom, mit csinálnak, de keményen húzogatom őket.
Ezt neked csináltam. Egy virágocska.
Köszönöm!
Poppy kapitány vagyok.
Én működtettem az állomást anyucinak és apucinak.
Mert tudtuk, hogy vissza fogtok térni.
Vártunk rátok.
Értem. Nem nektek kellene vezetni ezt a helyet. Ez nem a Bébivilág.
Itt maradtatok, amikor a felnőttek elszeleltek?
Átvettük az irányítást.
Nagyon bátrak voltunk.
Értem.
Ez szuper! Nagyon jó!
Fantasztikus!
Kiváló munkát végeztetek.
Sajnálom, Poppy! Nagyon sajnálom, de nem mi vagyunk a szüleitek.
Bárcsak azok lennénk!
De sajnos nem.
Itt hagytak minket.
Hova mentek?
Nem tudom, kicsim.
De az én nevem Ruby.
Ő pedig a Doktor.
A barátaitok vagyunk.
Gyere, felveszlek.
Gyere csak!
Engem is!
Jesszus!
Engem is!
Poppy kapitány, mikor öleltek meg legutóbb?
Soha.
Semmi baj, kicsim.
Gyere ide! Semmi baj.
Még sosem öleltek meg?
Gyertek! Mindenki sorra kerül.
Félreértettem valamit, Doktor?
Nos, eszerint a legénység hazament.
Elhagyták a hajót, és magatokra hagytak titeket.
Nem tudom, hogy miért, de bekapcsolva hagyták a genezisgépet.
Úgyhogy felnőttetek, de kicsik maradtatok.
Bébi méretűek. Űrbébik.
De baj van velünk?
- Hogy érted? - Nem ilyennek kellene lennünk.
Rosszul nőttünk fel?
Poppy!
Pici Poppy!
Nézz rám!
Senki sem nő fel rosszul.
Az vagy, ami vagy, és ez így csodálatos.
De anyuci és apuci elhagyott minket.
Semmi baj. Engem is a szüleim.
Mi történt?
- Mások rám találtak. - Hurrá!
Igen. Kisbaba koromban magamra hagytak a világűr közepén.
- Találd ki, kik fogadtak be! - Nem tudom.
Az időlordok.
Tudnál utánozni?
- Az időlordok. - Ez az.
De a lényeg, hogy nem számít, honnan származom,
mert imádni való vagyok, nem?
- Ez nem költői kérdés volt, Pops. - Igen, az vagy.
Eláruljam a titkomat?
Nincs hozzám fogható az egész univerzumban.
Senki sem olyan, mint én, és ez mindenki másra is igaz.
Ez nem baj, Pops kapitány.
Ez egy szuperképesség.
- Pacsit! - Éljen!
- Szóval te vagy Eric.
Te Tasha, te meg Ruben, és ott van még Saltine és Boo.
Szeretlek, Ruby.
Én is szeretlek, Eric.
De hogy boldogultok egyedül?
Itt van nekünk E-Dada.
Köszönj nekik, E-Dada!
Jó napot, gyerekek! És üdvözlöm az új látogatókat.
Elektroforma dadamátrix.
E-Dada. Értem.
Szia, E-Dada! A Doktor vagyok, ő pedig Ruby.
Vendégeink érkeztek, gyerekek.
- E-Dada! - Orrot kell fújni.
Orrfújás aktiválása.
Egy, kettő, három, és...
fújjatok!
Ügyesek voltatok, gyerekek.
Most pedig folytassátok a munkát!
Pelenkacsere 18 órakor.
- Alig várom. - Igen.
Szóval vagytok ti.
Itt van E-Dada.
Az ott lent pedig a kiskutyátok?
Az nem kutyus.
- Akkor mi, Eric? - Semmi baj.
Az ormótlan szörny.
Jesszus!
- Nem szeretjük a szörnyet. - Semmi baj.
Nem akartalak megijeszteni titeket.
Szörnyek nem léteznek.
Az a lény inkább olyan volt, mint egy...
- Szörny! - Ne sírjatok!
Hagyjátok abba!
E-Dada, mondd meg, hogy szörnyek nem léteznek!
E-Dada is fél a szörnytől.
Akkor mit keres a szörny odalent, és miért olyan félelmetes?
Doktor, kapcsold ki!
- Figyeljetek, bébik! - Bocsánat!
Bocsi, bébik! Űrbébik!
Minden oké.
- Ruby! - Elég már!
Jól van.
E-Dada, ezek a bébik mindent megtesznek, mármint űrbébik,
de az állomás bajban van.
Túlnyomás van a 3-B-Modulban,
és valamiért egyre növekszik odalent a szörnynél.
Ha ez így megy tovább, repül a kisbaba.
- 3-5-7-es kapu. - Oké. Mi az?
Menjenek a 3-5-7-es kapuhoz!
TERVRAJZ
Az ezen a szinten van. Mi az?
Menjenek a 3-5-7-es kapuhoz!
Az csak egy raktárhelyiség. Miért menjek oda?
Az isten szerelmére! A 3-5-7-eshez! Nyomás!
Hova mész?
A 3-5-7-es kapuhoz.
Most? Szuper. Megyek.
Szóval ezt szoktad csinálni, Doktor?
Mármint így élsz? Segítesz?
- Ez az életcélod? - Nem.
Csak segítek a bébiknek. Az űrbébiknek.
Követem a szívemet. Mindkettőt. Több is van.
Oké. Két szíved van.
És ha a bébiknek csak hat hét vagy tíz év alatt tudsz segíteni?
Mert az anyám vár rám.
Otthon vár a születésnapodon.
Fura egy életed van.
Téged is elhagytak, mint a bébiket.
Ha a dolgok összefüggenek, te vagy az összefüggések csúcsa.
Semmit sem tudsz a biológiai anyádról vagy az apádról?
Nem hagytak üzenetet?
Egy papírfecnit?
Semmit. Csak elmentek.
- A templomnál. - A hóban.
A Ruby Roadon.
Doktor!
Mi az?
Havazik.
Oké. Mi történt? Hóról beszéltem, és elkezdett havazni.
Mint egy előtörő emlék.
A születésed napjáról.
Hogy lehet ez? Az időutazás ilyenekkel jár?
Megjártam már az idők végezetét is,
de még sosem láttam ilyet.
Akkor mit jelent ez?
Nem tudom.
- Azt hittem, az én születésem a durva. - Nekem mondod?
Vajon ki lehet ő? Az anyád.
Megváltozott az emlék. A nő rám mutatott.
Azt mondtam, 3-5-7-es kapu.
Ne csacsogjanak ott, mint két bolond! Nyomás befelé!
- Ő meg kicsoda? - E-Dada.
Rico Trieste kapitány vagyok, és távozom a Béta Bébiállomásról.
Pacificói idő szerint 56-56-22-kor.
Szeretném megjegyezni, hogy tiltakozásul köszönök le,
és elítélem a történteket.
Lucia Colasanto főmérnök.
Távozásom időpontja 56-56-22.
És szeretném megjegyezni, hogy a társaság szörnyen járt el.
Amint hazaérek, panaszt fogok benyújtani.
Gina Scalzi kommunikációs tiszt vagyok.
Távozásom időpontja 56-56-22.
Szóval a legénység hazament, és itt hagyták a bébiket. Az űrbébiket.
A válság miatt volt.
A kormány bezárta az állomást,
de törvény tiltja a genezisgép leállítását.
Hogy kerültek ide?
- Ki tudnak jutni innen? - Van egy hajóm. Igen.
Elnézést, mi a neve, E-Dada?
Jocelyn.
Jocelyn Sancerre. Könyvelőként dolgoztam itt.
Nem értek az állomáshoz.
Jocelyn, várjon! Ez segíthet.
Ha hagyja ezt szinkronizálódni,
újrakalibrálja az egész hóbelevancot.
Köszönöm!
Cserélünk?
Várjon csak!
Szóval a bolygó nem hajlandó leállítani a bébik születését,
de miután megszületnek, már nem gondoskodnak róluk?
Fura egy bolygó.
Annyira nem is.
Maga viszont itt maradt.
Nem bírtam itt hagyni őket.
Próbálkoztam az állomással, de nem vagyok mérnök.
Helyrepofoztam a rendetlenkedő gépet,
aztán meg az oktatószoftver bolondult meg. Kész káosz.
És teljesen egyedül vagyok, hat éve vigyázok a gyerekekre.
Nem értem. A bébik csodásak.
Miért bújt el?
Nem akartam látni a halálukat.
Vagy hogy ők lássák az enyémet.
Mert ilyen nagy a baj.
Ez egy lezárt állomás.
Nincs több levegő. Nincs több étel.
Utoljára még beengedem hozzájuk a levegőt a 3-5-7-es kapun.
De utána...
Majd megjelentek maguk.
Nem tud elrepülni valahova máshova?
- Hogy érti? - Az űrállomás egy helyben áll.
Nincs hajtóműve. Ez a böhöm mozdulni sem tud.
Bolygó körüli pályán ragadt, ami nagy kár, mert ez jó kis naprendszer.
NAPRENDSZER
Az ötödik bolygó a Mondo Caroon.
Az egy DuBarryDuPlessy-világ.
Hű, az jó!
A DuBarryDuPlessy egy csillagközi szervezet.
Sok menekültet be tudnak fogadni.
Nem tudunk segítséget kérni tőlük?
Nem mennek ki a menekültekért.
Ez az univerzum összes menekültjének a sorsa.
Konkrétan meg kell jelenned valaki más ajtaja előtt.
- És itt ragadtunk. - De lett egy hajójuk.
Rengeteg hellyel. TARDIS-nak hívják.
Annyi a baj, hogy köztünk és a hajó között ott van a szörny.
Mi ez a lény?
- Nem tudja? - Nem tudja?
Semmi közöm hozzá. Nincs rajta az utaslistán.
Még sosem láttam ilyet.
Én sem.
De emlékeztet valamire. Mi lehet az?
Miből van a bőre, és miért féltem annyira tőle?
Azért, mert rémisztő.
Kismillió csúfságot láttam már. Én is az vagyok.
Az ott menekülésre késztetett, és tudni akarom, hogy miért.
Oké.
Ez a hely teljesen zakkant, de van benne logika.
Vannak bébik, egy bébiszitter,
és itt van a szörny.
Szó szerint egy szörnyeteg él odalent.
Ez egy valóra vált gyerekmese.
És minden mesének van egy hőse.
Az ott Eric! Ugye ő az?
Eric, tűnj onnan!
Eric, kérlek, hagyd el a területet!
- Hogy működik ez? - Dadafilter.
Eric, tűnés onnan, de gyorsan!
Eric, azonnal távozz!
Nem, E-Dada. Bátor vagyok.
Eric! Az isten szerelmére! Menekülj!
Eric, felemlegetve az istenséget, fokozd a sebességedet!
Azt csinálom, amit Ruby mondott.
Mi?
Szeretem Rubyt, és ő azt mondta, szörnyek nem léteznek.
Megkeresem a rossz kutyust, és megdorgálom.
De úgy félek.
Úristen!
Az én hibám!
Eric, jövök már!
Ne!
E-Dada, hol a szörny?
Négyszáz méterre északnyugatra.
Ericnek viszont semmi nyoma.
Nem tudok javítani a képen. Mondtam, hogy itt minden egy rakás...
...salakanyag.
Vigyázzon a szájára, E-Dada!
Oké, Doktor. Ha hatalmas zajt csapunk,
akkor a szörny utánunk jön majd, és békén hagyja Ericet, ugye?
- Igen. - Oké. Jól van.
- Ormótlan szörny! Kapj el minket! - Ormótlan szörny!
Ormótlan szörny!
Elindult. Meghallotta magukat!
Oké. Szuper terv. És most?
Azt hiszem...
ha icipici lennék, és tudnám, hogy közeledik az ormótlan szörny,
pelenkát kéne cserélnem.
Mert érzem, hol van...
az űrbébi!
Eric!
- Megvagy. - Megijedtem.
- Semmi baj. - Tudom.
Keletet akartam mondani!
Futás!
Semmi baj.
Minden oké.
Semmi baj.
Jól van.
Bántani ne merd őket, te...
...kellemetlen személy.
Szaladj!
Zsákutca!
- Semmi baj. - Nem lesz baj.
Itt a felmentő bébisereg!
Űrbébik!
Lángszórós bébik?
Bébik, fantasztikusak voltatok!
Nagyon ügyesek!
Űrbébik, most menjetek, jó?
Sipirc innen!
Jól van. Ülj bele szépen!
Ülj vissza! Jaj de ügyesek!
E-Dada, instruáld őket!
Gyerekek, menjetek a felső szintre, vagy egy töltelékszó falatot sem kaptok!
Sziasztok!
Oké. Menj velük!
Nekem itt kell maradnom, nemcsak a TARDIS miatt,
hanem azért is, hogy rájöjjek, mi az a lény.
Ha most azt akarod mondani, hogy hagyjalak magadra, akkor...
Doktor!
Gyere már!
Hogy kezdődött ez az egész, Jocelyn?
Hat éve, amikor először megláttam,
csak egy patkányszerű lény volt.
Aztán elkezdett üvölteni.
Mire újra beüzemeltem a kamerákat, már ott volt.
Az ormótlan szörny.
Azt sem tudom, hogy létezhet.
És ez hat éve volt?
Ugyanakkor születtek a bébik.
Hagy maga után...
valami trutyit.
Ez aztán jó szó. Trutyi.
Mi a pitty-pitty az?
Jocelyn, kapcsolja ki a filtert!
Mi az az izé?
Ha visszavihetném a gépéhez, analizálni tudnám.
Van egy szellőzőnyílása az alagsorban.
Menjen a folyosón! Balra, előre, ismét balra.
Irány az oroszlán barlangja!
Ez a cucc csúszós, Rubes. Vigyázz!
Úristen!
Undorító!
Ne hívj Rubesnak!
Közeledünk már, Joss?
Ez a trutyi fed mindent.
De nem baj,
mert itt vagyunk a szűznemzőgép alatt.
Lássuk, mi ez!
MINTA ELEMZÉSE
A gép szerint...
Mi van?
Itt volt az orrunk előtt. Végig erről beszéltünk.
Egyetlen gép az egész.
Egy fent, egy lent. A fenti növesztette a bébiket.
- A lenti meg... - A szörny.
- Így van! - Megmondtam.
Hat évvel ezelőtt... A gép a gyerekek anyja és apja,
és az ormótlan szörnynek is.
És miért? Jocelyn mondta, hogy az oktatószoftver megbolondult.
- És azt mondtad... - Olyan, mint egy mese.
Az oktatószoftver mesét mondott.
Feltalálta a szörnyet.
- A bébiknek. - Az űrbébiknek.
A gép szó szerint vette. Mint egy számítógép.
A bébiknek mesék kellenek.
- Történetek. Egy szörny. - Igen.
Ezért félek annyira tőle. Direkt ilyen. Ez infrahang.
A szörny 17 Hz-en üvölt.
Az pont az a hangmagasság, amitől megijed az ember.
Azért ijesztő, mert így tervezték.
Hogy nagy, magas és hangos legyen.
És az anyaga...
Mi van?
Jaj, Ruby!
- Mi van? - Azta!
Áruld már el!
- Nem bírom. - Doktor!
Ruby, bejártam az egész világmindenséget.
Rengeteg dolgot láttam már, de egyik sem volt ilyen rémes.
Miből készült az ormótlan szörny?
Nem tudom.
A gép szó szerint vette. A neve ormótlan szörny.
- És? - Jaj, bébi!
Űrbébi. Pedig láttuk is. Az orrfújást.
A gép szó szerint vette.
A szörny ormótlan, úgyhogy adott neki „orrmót”.
- Mi? - Ez itt mind takony.
- Nem! - De.
Nem csoda, hogy vedlett. Mindenki hámlik tőle, nem?
- Ne! - Ez slejm.
- Nem. - Ruby, ez élő turha!
- De ez... - Tudom.
Úristen!
Ennél rosszabbat el sem tudok képzelni!
- Ne nevess! - Ne haragudj!
Hát nem durva az univerzum?
Ja, csinált egy fikaszörnyet!
Ruby, gyémánt, zafír, topáz!
Ez nagyon vicces!
Az ormótlan szörny.
Futás!
- Szaladj! - Szaladok!
Mozgás!
Ne!
Nyugi! Én vagyok az. Balra!
Fuss!
A szerkezete.
Kész a kalibrálás.
Pompás! Újra enyém az irányítás.
Bízzanak bennem! Jobbra!
- A lift nem erre van! - Menjenek tovább!
- Gyerünk! - Jövök már!
Közeledik!
- Jövök. - Szaladj!
Kösz, hogy csalinak használt minket.
Legközelebb kérdezzen rá!
Hú, ha megtudja, miből van a lény!
Majd később elmesélik, miután megszabadultam tőle.
FIGYELEM
Megvédem a gyerekeket, és kilövöm azt a lényt az űrbe.
Egy légzsilip.
FIGYELEM
Ez is a gyermeke, Jocelyn!
Nála van a szónikus csavarhúzó.
Jocelyn!
Oxigénszint 10%-on.
Jól van. Sürget az idő.
Állítsd le Jocelynt, jó?
- Várj! - Balra, a második jobbra,
- utána balra, és ott lesz a lift. - És te?
- Balra, második jobbra, balra! - Jó. Oké.
Oxigénszint 9%-on.
Ez fáj neki!
Hagyd abba, E-Dada!
Oxigénszint 8%-on.
Én vagyok az utolsó időlord.
- Hogy bírod ezt? - Az ilyen napok miatt.
Nincs hozzám fogható az egész univerzumban.
Senki sem olyan, mint én,
és ez mindenki másra is igaz.
A faja egyetlen példánya.
Oxigénszint 7%-on.
Oxigénszint 6%-on.
- Oxigénszint 5%-on. - Doktor, ne!
Oxigénszint 4%-on.
Oxigénszint 3%-on.
Nyomjuk meg a gombot!
Oxigénszint 2%-on.
Légelvezetés megfordítva.
- Ne! - Ez a dolga, Jocelyn.
Mindegyikőjüket megmenteni.
Oxigénszint 1%-on.
Mindegyikőjüket megmenteni.
Semmi baj. Jöjjön ide!
Vigyázz! Szólítom Poppy kapitányt.
És az egész legénységet. Főleg téged, Eric.
Plusz Rubyt és Jocelyn Sancerre-t.
E-Dada rosszalkodott.
Tudom. Nagyon sajnálom!
Ne haragudjatok!
Csak hát egyedül voltam.
Nagyon sokáig.
- Akkor is szeretünk, E-Dada. - Igen.
- Hurrá! - De...
a kedvenc szörnyetek jól van.
- Nézzétek! - Nézzétek!
Hurrá!
De figyeljetek, bébik, űrbébik,
a világotok itt van!
A Mondo Caroon világa.
Viszont nem tudtok odajutni.
Nincs hajtóművetek.
Csakhogy kiderült, hogy a 3-B-Modul túlnyomását ti okoztátok.
Mert a rendszer elromlott, és ott gyűlt fel az összes pelenkátok.
Nem csoda, hogy olyan büdös volt lent. Hat év alatt egy jó nagy halom sza...
- Dadafilter! - Szajré!
Kismillió tonna metán van ott, bébik.
Űrbébik.
Én viszont kieresztem.
Irány az új otthonotok!
A bébivilág!
Gyere csak!
Örülsz, Eric?
Nagyon. Szeretlek, Ruby.
Ejha!
- Ilyen egy átlagos napod? - Nem!
Nem, ez különösen őrült volt.
És te, Ruby Sunday...
kapsz egy ilyet.
Saját kulcs a TARDIS-hoz.
Miért kapom?
Bárhová eljuthatok az univerzumban.
És egyedül vagyok.
Szeretném, ha velem tartanál.
Hova? Csak úgy utazgatni?
Se munka.
Se főnök.
Csak szórakozunk.
Tényleg majdnem meghaltunk.
Igen, de mennyi mindent átéltünk!
Igen.
Igen, tényleg.
Igen, igazad van.
Igen.
- Akkor igen? - Igen!
- Úristen! Igen! - Ez az!
- Ruby Sunday igent mondott! - Gyere be!
Nyomás!
Oké, haver! Elmondom, hova megyünk.
Csakhogy...
Jönnek a feltételek.
Van valami, amit sosem tehetek meg, Ruby.
Nem vihetlek el ahhoz a templomhoz a Ruby Roadon,
arra a karácsonyra.
Soha, de soha.
De van egy időgéped.
Ha egyetlen dolgot megváltoztatsz,
akárcsak egy hópelyhet is, az édesanyád története is megváltozhat.
Akkor sosem találkozol velem. És ez az egész meg sem történik.
És beránt minket a legmélyebb, legsötétebb paradoxon. Ruby, hidd el!
A havazás figyelmeztetés volt.
Nem tehetem.
És nem is fogom.
Hát, az nagy kár.
Mert nem értek egyet.
És ha végighallgatsz,
el fogunk menni az anyámhoz
karácsonykor.
Most azonnal.
Gyere!
Ruby hívott. Azt mondta, „szeretlek”, aztán már szaladt is.
Azóta nem hallottam felőle. Miféle karácsony ez?
Azzal a férfival kezdődött az egész. Doktornak nevezte magát.
Tartsd!
Mi ez a hang?
Mi a fészkes fene?
Szia, anyuci!
Mit csinálsz itt?
És mi a fene az? Mit keres a konyhámban?
Gyere, köszönj nekik!
Jó! Megyek!
De fel ne pofozzon!
DNS-ELEMZÉS RUBY SUNDAY
Az én népemnél az a szokás,
hogy címeket használnak, mint a Püspök, a Tudálékos, az Imposztor.
Engem úgy hívtak...
LEGKÖZELEBB
Az Abbey Road Stúdió!
Minden unalmas lett.
Zene nélkül minden megváltozik.
A Játékkészítő azt mondta: „A légióim közelednek.”
Ez ellen nem harcolhatok.
A feliratot fordította: Szűcs Imre