RUMBABYER
Hvem er du?
Jeg er Doktoren.
Du behøver ikke stå derovre. Kom op og kig.
Det er en TARDIS.
Flot.
Men vent. Jeg kan ikke kalde dig Doktor. Jeg vil vide, hvad du hedder.
Den var lidt sværere.
Fordi jeg er adopteret,
og planeten, der tog mig til sig, var ret... De var ret forfinede.
De brugte titler som "Doktoren" eller "Biskoppen"
eller "Rani" eller "Conquistadoren".
Sig "Doktoren" i tusind år, så bliver det mit navn.
Okay. "Planeten". Den parkerer vi lige.
"Tusind år". Ulovlig parkering.
Så du er en doktor, men også politiet?
Politiboksen? Nej. Nej, det er en forklædning.
Indeni er det en rum- og tidsmaskine, men udenpå er den en kamæleon.
Engang landede jeg i 1963, og dengang stod der politibokse på gadehjørnerne.
- I 1963? - Ja.
Okay.
En jukebox? Det er lige mig.
Okay. Tilbage til planeten.
Min hjemverden hedder Gallifrey.
Gallifrey? Og hvor ligger den?
Den er væk!
Den er væk, Ruby.
De er døde.
Der skete et folkemord, og de døde.
Så adoptivbarnet var den eneste overlevende.
Jeg er den sidste timelord.
Og jeg er umådeligt glad for at være i live.
Den her maskine kan flyve. Vil du se det?
Lad os tage en tilfældig landing.
150 millioner år tilbage i tiden.
- Nej! - Jo.
Nej, det må være din spøg. Vær nu ikke latterlig.
- Er der dinosaurer derude? - Det ved jeg ikke.
Gå ud og kig.
Nej, vent!
Er det sikkert?
Måske træder jeg på en sommerfugl og ændrer historiens gang.
Det kommer ikke til at ske. Hvem træder på sommerfugle?
Så skulle du være sådan: "Vent! Kom her, sommerfugl.
Kom hen og bliv trådt på!"
Du godeste.
Det er...
Hvor er det smukt.
TARDIS står for Tid og Relative Dimensioner i Rummet.
Så vi har også flyttet os.
Det her bliver til Nordamerika.
En dag bliver det til Wyoming.
Vildt.
En lille by ved navn Green River.
Hvad er der galt?
Har jeg gjort noget forkert?
For jeg er Rubathon Blue fra den 57. Halvkugles Nyudklækkede,
og jeg gør ikke noget forkert, Doktor.
Hvis anklagen er uberretiget, er jeg nødt til at slå dig ihjel.
Nej, nej. Vent lige et øjeblik.
Lad os...
- Hvad gør du? - Ikke noget. Bare...
Har jeg overset noget?
Nej, ikke noget.
Lad os prøve en gang til.
- Tak. - Det var så lidt.
Okay, kontrolpanelet er helt nyt.
Jeg havde helt glemt sommerfuglekompensationskontakten.
Godt så. Lad os rejse frem i tiden.
Sig et tal. Et årstal.
- To... - To...
- ...et, fem, nul... - ...et, fem, nul...
- ...seks. - ...seks!
Fem tal! Jeg er vild med det!
Vi er indendørs.
Kan vi rejse gennem vægge?
Transporterer den stof ligesom i Star Trek?
Dem må vi besøge en dag.
Du sagde, at TARDIS var som en kamæleon. Men den ligner stadig en politiboks.
Den er gået i stykker. Det meste af universet hænger i laser nu.
Okay, kom.
Her stinker.
Der er noget galt med det her sted.
Det er en rumstation, der er på randen af overbelastning.
Du har gjort det værre.
Nej, det der er værre.
- Er det et monster? - Nej. Vær nu ikke fjollet.
Der findes ikke monstre. De er bare...
Bare væsener, man ikke har mødt endnu.
Hejsa.
- Løb? Løb! - Løb!
Løb, løb!
Kom så! Løb!
Kom!
Kom nu!
Ind med dig!
Nå ja!
Spørgsmålet er, hvorfor jeg løb?
- Fordi det var skræmmende. - Det var nyt.
Jeg elsker at møde nye ting. Så hvorfor fik jeg kuldegysninger?
Jeg kunne ikke løbe hurtigt nok.
Det ville hjælpe, hvis vi vidste, hvor vi var.
Endnu engang: Tryk på knappen.
Det er en babyfarm!
En partenogenesemaskine. Hvad er det med dig og babyer?
- Ja, i lige måde! - Vi går fra baby til baby.
Jeg siger ikke, det har forbindelse, men ting har forbindelse.
Det er mig, der leder efter mine forældre. Og du har en rum- og tidsmaskine.
Så det her sted avler babyer. Hvorfor?
- Er det mad? - Hvad?
Mad? Det er ikke tomater.
Ja, undskyld, men der er et sultent væsen nedenunder.
Babyfarme kan booste befolkningen. Nogle gange bliver en verden steril,
eller bliver vanvittig og forbyder kys.
- Så det er menneskebabyer? - Ja, avlet til en koloni.
- En koloni, som ikke er Jorden? - Okay, en sidste gang.
Tryk på knappen.
Vi klarede den. Menneskeracen har overlevet.
Vi rejste ud til stjernerne.
Og for kun ti minutter siden, Doktor,
snakkede du om folkedrab.
- Dit folk er væk. - Ja.
- Hvordan fortsætter du? - Jeg lever for dage som i dag.
Jeg har ikke et folk. Jeg har ikke et hjem.
Jeg har heller ikke noget arbejde.
Jeg har ingen chef, selvangivelse, husleje eller regninger.
Jeg har ikke noget højere formål eller en sag at kæmpe for,
men jeg har min frihed.
Det er derfor, jeg fortsætter. Jeg vil se den næste ting
og den næste og den næste.
Nogle gange bliver det bedre, når jeg ser det fra dit synspunkt.
Hvor er vi henne?
Planeten Pacifico Del Rio.
Det er jo engelsk. Taler de engelsk her? Eksisterer det endnu?
Nej, menneskene taler kun ét sprog nu. Det minder om kantonesisk.
Sådan her ser det faktisk ud,
men TARDIS'en oversætter det. Den har et opfattelsesfilter.
Det hjælper en med at passe bedre ind i alle tider og steder.
Okay, og min mor er død for længst, ikke?
- Må jeg se din telefon? - Ja.
Min soniske skruetrækker kan klare
afstanden og de 19.000 år mellem dig og Jorden...
og give dig ét opkald.
- Hvad? - Carla. Ring til hende.
- Men... - Din mor, Ruby. Ring til din mor.
GLÆDELIG JUL
Ja? Hvad vil du nu?
Mor?
Ja, selvfølgelig er det mor.
Du er jo lige gået for ti sekunder siden. Hvorfor ringer du?
Hvor skulle du hen i den fart?
Ja, det skal jeg nok. Jeg er snart tilbage.
Jeg elsker dig. Glædelig jul.
Det var min mor.
Juleaften på min fødselsdag. For ti minutter siden.
Vildt godt signal. Hvor meget har det kostet?
Jeg vil vide, hvad der er galt med det her sted.
Kan du ikke se det?
Heroppe er der roligt nok, men nedenunder syder det,
for eksempel med det der væsen. Der må være en besætning eller kaptajn...
Eric melder tilbage fra fødselszone 6.
Vi har konstante temperaturudsving. Jeg har åbnet ventil 10-16.
Og jeg har krydstjekket det med C02-udveksleren.
Men før vi får trykket ned, kan jeg ikke...
Hej.
Går det?
Men... Jer.
Vi har ventet på jer i frygtelig lang tid.
Mor! Far!
- Nej nej. - Søde skat, vi er ikke...
Hold da helt op! Jeg er nødt til at sige det til alle!
Mor og far er kommet!
En babyfarm, som bliver drevet af babyer.
Rumbabyer!
De er kommet!
Endelig kom de!
Mor og far er her!
Far! Mor!
I er kommet tilbage!
- Hej, rumbabyer! - Hej.
- Hej, far! - Hej, far!
Tilbage til arbejdet!
Vis mor og far, hvor dygtige vi har været.
Gør dem stolte.
Jeg skal holde rørene rene. Jeg er stolt af rørene.
Og jeg sørger for, at ilten er dejlig kølig.
Vi har brug for ilt til at trække vejret.
Jeg trækker i den snor og den snor.
Jeg ved ikke, hvad de gør, men jeg trækker hårdt i dem.
Jeg har lavet den her til jer. Det er en lille blomst.
Tak.
Jeg er kaptajn Poppy.
Jeg har holdt stationen kørende for mor og far.
For vi vidste, at I ville komme tilbage en dag.
Vi har ventet.
Det er ikke jer, der bør køre stedet. Det er ikke Babyverdenen.
Blev I alle sammen efterladt, da de voksne forduftede?
Vi overtog. Vi var meget modige.
Okay.
Det er da dejligt. Rigtig godt.
Det er fantastisk. I har været så dygtige.
Jeg er virkelig ked af det, Poppy.
Men vi er ikke jeres mor og far. Gid vi var.
Men det er vi ikke.
De efterlod os. Hvor er de taget hen?
Det ved jeg ikke, skat. Men jeg hedder Ruby.
Og det her... Det er Doktoren.
Og vi er jeres venner.
Jeg har dig. Jeg har dig.
Jeg har dig.
Og mig.
Hold da op.
Og mig.
Kaptajn Poppy, hvornår har du sidst fået et kram?
Aldrig.
Det er okay, skat.
Kom her. Det er okay.
Har du aldrig fået et kram?
Kom her. I kan alle sammen få et kram.
Har jeg gjort noget forkert, Doktor?
Ifølge den her er besætningen rejst hjem.
De har forladt skibet og efterladt jer her.
Af en eller anden grund lod de fødselsmaskinen køre.
Så I er blevet voksne, men I er stadig den samme størrelse.
- Babystørrelse. Rumbabyer. - Men er vi forkerte?
- Hvad mener du? - Vi bør ikke se sådan ud.
Er vi vokset forkert op?
Poppy.
Lille Poppige.
Se på mig.
Ingen vokser forkert op.
I er, hvad I er, og det er pragtfuldt.
- Men mor og far har forladt os. - Det gjorde mine forældre også.
- Hvad skete der? - Nogen fandt mig.
Hurra!
Ja, lille babymig var helt alene ude i det ydre rum.
- Gæt, hvem der tog mig til sig. - Det ved jeg ikke.
Timelorderne.
Kan du sige det sådan?
- Timelorderne. - Sådan!
Men, men... Min pointe er, at det er ligegyldigt, hvor jeg kommer fra,
for jeg er totalt skøn, ikke også?
- Det var ikke et retorisk spørgsmål. - Jo, du er.
Vil du høre min hemmelighed?
Der er ingen andre som mig i hele universet.
Der findes ikke andre som mig, og det gælder alle.
Det er ikke et problem, kaptajn Pops. Det er en superkraft.
- High five. - Ja!
Så du er Eric.
I er Tasha og Ruben, og så er der Salty og Boo.
Jeg elsker dig, Ruby.
Jeg elsker også dig, Eric.
Men hvordan har I klaret det alene?
Vi har Nan-E.
Sig hej, Nan-E.
God eftermiddag, børn. Velkommen til vores nye gæster.
Nanomatrix elektroform.
Nan-E. Okay.
Hej, Nan-E. Jeg er Doktoren, og det er Ruby.
Vi har fået gæster, børn.
Næserne skal pudses.
Aktivér næsepudsning.
En, to, tre og...
pust.
Godt gået, børn.
Tilbage til arbejdet, børn.
Der er bleskift kl. 18.
Det glæder jeg mig til at se.
Så det er bare jer?
Og Nan-E.
Er det jeres hund, der er nedenunder?
Det er ikke en vovse.
Hvad er det så, Eric?
Bussemanden.
Du milde.
- Vi kan ikke lide Bussemanden. - Jeg ville ikke skræmme jer.
Bussemanden findes ikke.
Den tingest var mere som en slags...
- Bussemand! - Nej, hold op!
Nej, hold op.
Nan-E, fortæl dem, at Bussemanden ikke findes.
Nan-E er bange for Bussemanden.
Men hvad laver Bussemanden dernede, og hvorfor er den så skræmmende?
Sluk for det, Doktor!
Undskyld. Undskyld, babyer. Rumbabyer.
- Det skal nok gå. - Ruby.
Okay.
Nan-E, babyerne gør deres bedste... Rumbabyerne.
Men den her rumstation er i knibe.
Der har oparbejdet sig tryk i skrog-3-B,
og den er helt galt dernede, hvor Bussemanden bor.
Og hvis det fortsætter, får vi et seriøst babyboom.
- Portal 3-5-7. - Hvad er det?
Find portal 3-5-7.
Det er på den her etage. Hvad er det?
Find portal 3-5-7.
Det er en lagerenhed. Hvorfor skulle jeg gå derhen?
For guds skyld. 3-5-7, kom nu!
- Hvor tror du, at du skal hen? - Portal 3-5-7.
Okay. Jeg kommer nu.
Er det det her, du laver, Doktor?
Med dit liv? Hjælper du?
- Er det dit formål? - Nej.
Jeg hjælper bare babyer. Rumbabyer.
Jeg lytter til mine hjerter. To hjerter. Flertal.
Godt så. To hjerter.
Men hvad nu hvis det tager os seks uger eller ti år?
For min mor venter stadig på mig.
Derhjemme på din fødselsdag.
Ja, dit liv er mærkeligt.
Du blev efterladt ligesom babyerne.
Hvis alt har forbindelse, så er din helt vild.
Ved du slet ingenting om din mor eller far?
Efterlod de ikke en besked? En papirlap?
Ingenting. Jeg... Jeg blev bare efterladt.
- Ved kirken? - I sneen.
På Ruby Road.
Doktor.
Hvad er der?
Det sner.
Hvad skete der? Jeg nævnte sne, og så begyndte det at sne.
Det var som et minde, der trængte igennem.
Fra den dag, du blev født.
Hvordan? Er det noget, der sker under tidsrejser?
Jeg har rejst til tidens ende og tilbage, og jeg har aldrig set noget som det her.
Hvad betyder det?
Det ved jeg ikke.
- Og jeg troede, min fødsel var vild. - Ja.
Gad vide, hvem hun er. Din mor.
Mindet ændrede sig. Hun pegede på mig.
Jeg sagde portal 3-5-7.
I skal ikke stå der og knevre som et par idioter. Kom ind med jer!
- Hvem er hun? - Nan-E.
Dette er kaptajn Rico Trieste, som forlader sin post på Baby Station Beta.
Pacifico-datoen er 56-56-22.
Jeg forlader stationen under protest,
og jeg fordømmer myndighedernes beslutning.
Chefmaskinmester Lucia Colasanto. Forlader sin post 56-56-22.
Og jeg vil gerne sige officielt, at firmaets beslutning er afskyelig.
Jeg vil appellere beslutningen, så snart vi er hjemme.
Dette er kommunikationsofficer Gina Scalzi, 56-56-22.
Så besætningen tog hjem og efterlod babyerne. Rumbabyer.
Det er finanskrisen.
Regeringen lukkede babystationen for at spare penge,
men ifølge loven er det ulovligt at standse fødselsmaskinen.
Hvordan er I kommet hertil?
- Har I en vej væk herfra? - Ja, jeg har et skib.
Hvad hedder du rigtigt, Nan-E?
Jocelyn.
Jocelyn Sansay. Jeg var stedets bogholder.
Jeg ved ikke, hvordan stedet fungerer.
Vent lidt! Den her kan hjælpe.
Hvis du lader den her synkronisere, bør den kunne omkalibrere hele skidtet.
Tak.
Skal vi bytte?
Vent lidt.
Så planeten under os nægter at forhindre, at babyerne bliver født,
men når de så er født, så tager de sig ikke af dem?
Det er en meget mærkelig planet.
Så mærkelig er den ikke.
- Men du blev her. - Jeg kunne ikke efterlade dem.
Jeg har gjort mit bedste her, men jeg er ikke maskinkyndig.
Synkroniseringen røg, men jeg fik den ordnet.
Men så gik træningssoftwaren amok. Det er noget rod.
Jeg har passet børnene helt alene i seks år.
Jeg forstår det ikke. De er jo pragtfulde. Hvorfor skjulte du dig?
Jeg vil ikke se dem dø.
Og de skal ikke se mig dø.
Så skidt står det til.
Stationen er et lukket kredsløb.
Der er begrænset ilt og begrænset mad.
Min sidste handling vil være at give dem luften fra portal 3-5-7.
Men så...
Så dukkede I op.
Kan I ikke flyve et andet sted hen?
- Hvad mener du med at flyve? - Rumstationer er stationære.
Ingen motorer. Den her tingest kan ikke bevæge sig.
Den er i kredsløb om planeten, og det er ellers et dejligt solsystem.
SOLSYSTEM
Systemets femte planet hedder Mondo Caroon.
Det er en DuBarryDuPlessy-planet.
Det er godt!
DuBarryDuPlessy er en stjerneomspændende organisation.
Det betyder, at den tager imod flygtninge.
- Kan vi ikke bede dem om hjælp? - De henter ikke flygtninge ind.
Sådan er det for alle universets flygtninge.
Man er nødt til at dukke op fysisk på en andens bred.
- Og vi kan ikke bevæge os. - Men nu har I et skib.
Masser af plads. Det hedder en TARDIS.
Problemet er, at Bussemanden står mellem os og skibet.
- Hvad er det for et væsen? - Ved du det ikke?
Det har intet at gøre med mig. Den står ikke på passagerlisten.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Det har jeg heller ikke.
Men den minder mig om noget. Men hvad er det?
Hvad er dens hud lavet af, og hvorfor var jeg så bange?
Fordi den er frygtindgydende.
Jeg har mødt millioner af grimme karle. Jeg er selv en af dem.
Men den fik mig til at flygte, og jeg ved ikke hvorfor.
Okay.
Det her sted er totalt vanvittigt, men det giver alligevel mening.
For I har babyer og en barnepige, og så har I også Bussemanden.
I har bogstaveligt talt et monster, der bor nedenunder.
Det er et eventyr i levende live.
Og alle historier har en helt.
Det er Eric! Er det ikke?
Eric! Skynd dig væk.
Eric, vær venlig at forlade området.
- Er det sådan, det fungerer? - Sprogfilter.
Eric, skynd dig væk!
Eric skal forlade området nu.
Nej, Nan-E. Jeg er modig.
For guds skyld, Eric. Løb!
Eric, guddommelig hidkaldelse. Accelerér din gåtur.
Jeg gør det, Ruby sagde.
Hvad?
Jeg elsker Ruby, og hun sagde, at Bussemanden ikke findes.
Så jeg vil finde den uartige vovse og skælde ham ud.
Men jeg er så bange.
Åh gud! Det er min skyld!
Jeg kommer, Eric! Jeg kommer!
Nej, nej!
- Nan-E, hvor er Bussemanden? - Omkring 400 meter nordvest for jer.
Men ingen spor efter Eric.
Jeg kan ikke låse fast. Det her system er en gang...
...affaldsprodukter.
Tal pænt, Nan-E.
Hvis vi nu laver en masse larm,
så kommer Bussemanden efter os og lader Eric være, ikke?
- Jo. - Okay, godt.
- Bussemand! Kom og fang os! - Bussemand!
Bussemand!
Den bevæger sig. Den hørte jer!
Okay, fin plan, men hvad gør vi nu?
Jeg tror...
at hvis jeg var meget lille, og jeg vidste, at Bussemanden kom...
så ville jeg få brug for et bleskift.
For jeg kan lugte... en rumbaby!
Eric!
Nu har vi dig.
- Det er okay. - Jeg ved det godt.
Ikke vest, men øst!
Kom så!
Det er okay.
Det skal nok gå.
Bare rolig.
Det er okay.
Okay.
Du holder bare nallerne væk, din...
...uægte person.
Løb!
Det er en blindgyde!
Det er okay.
Babyerne redder dagen!
Rumbabyer.
Babyer med en flammekaster?
Babyer! Det gjorde I fremragende! Det er så godt gået!
Men I skal væk herfra, okay? Skynd jer væk.
Lad os få sat dig ned. Kom.
Lad os sætte dig ned.
Nan-E, fortæl dem, hvad de skal gøre.
Børnene skal vende tilbage til de øverste etager, ellers får de ikke aftensmad.
Farvel!
Okay, du går med dem.
Jeg skal blive her, ikke kun på grund af TARDIS'en,
men fordi jeg skal finde ud af, hvad det væsen er.
Hvis du prøver at sige, at jeg skal efterlade dig, så...
Doktor.
Kom nu.
Hvordan startede alt det her, Jocelyn?
Første gang var for seks år siden, da det raslede i rørene.
Og så begyndte noget at hyle.
Da jeg fik kameraerne op at køre, var den der.
Bussemanden.
Jeg ved ikke, hvordan den kan eksistere.
Og det er seks år siden?
Det var der, babyerne kom til verden.
Den efterlader...
en form for spor.
Det er et godt ord. "Spor".
Hvad... bip bip ...er det?
Jocelyn, sluk for sprogfilteret.
Hvad er det for noget stads?
Hvis jeg kan få det hen til maskinen, så kan den analysere det.
Der er en luftkanal nede i kælderen.
Følg korridoren. Venstre, ligeud og venstre igen.
Ind i løvens gab.
Det her stads er glat, Rubes. Pas på.
Åh gud.
Hvor er det ulækkert!
Du skal ikke kalde mig Rubes!
Er vi der snart, Joss?
Det her klamme stads forsegler hele stedet.
Men det er lige meget,
for vi befinder os lige under partenogenesemaskinen.
Lad os få kigget på det.
ANALYSE
Ifølge maskinen...
Hvad?
Det har været for næsen af os hele tiden.
Det er én stor maskine.
En ovenpå og en nedenunder. Den ovenpå avler babyer.
- Den nedenunder... - Har avlet Bussemanden.
- Ja! - Det var jo det, jeg sagde.
For seks år siden... Maskinen er mor og far til babyerne
og mor og far til Bussemanden.
Hvorfor? Jocelyn sagde, at træningssoftwaren kom ud af kontrol.
- Og så sagde du... - At det var et eventyr.
- Softwaren fortalte et eventyr. - Den opfandt Bussemanden.
- Til babyerne. - Til rumbabyerne.
Maskinen er ligesom en computer. Den sagde, at babyer har brug for fiktion.
- De har brug for eventyr og monstre. - Ja.
Det er derfor, jeg er bange. Det er infralyd.
Bussemanden brøler ved 17 hertz.
Det er en frekvens, der er designet til at skræmme folk.
Det er skræmmende, fordi det er skabt sådan.
Maskinen har gjort den høj og stor og larmende.
Og den har bygget den af...
Hvad?
Ruby.
- Hvad? - Hold da op.
Sig, hvad det er.
- Det kan jeg ikke. - Doktor.
Ruby, jeg har rejst tværs over universet og tilbage igen.
Og jeg har set rigtig mange ting. Men intet var så slemt som det her.
En Bussemand, som er lavet af hvad?
Det ved jeg ikke.
Maskinen tager alt bogstaveligt. Og navnet er Bussemanden.
- Og? - Babyer.
Rumbabyer. Vi så det. Næsepudsningen.
Maskinen fortolkede det bogstaveligt.
Så den lavede Bussemanden ud af bussemænd.
- Hvad? - Alt det her er bussemænd.
- Nej. Nej. - Jo.
Selvfølgelig skiftede den ham. Gør alle ikke det?
- Nej, nej. - Det er snot.
- Det er det ikke. - Det er et levende nys.
- Men det... - Ja.
Åh gud!
Det her er det værste, der kunne ske for nogen som helst!
- Du skal ikke grine! - Er universet ikke vanvittigt?
Jo, det har lavet et monster af snot!
Ruby Sunday, mandag og tirsdag.
Hvor er det sjovt.
Bussemand.
Løb!
- Løb! - Ja, jeg løber!
Løb!
Nej, nej, nej!
Det er bare mig. Drej til højre.
Løb, løb!
Det er dit apparat. Og det har kalibreret færdigt.
Genialt. Nu har jeg endelig kontrollen.
Stol på mig. Drej til højre.
- Elevatoren er ikke den vej! - Fortsæt.
- Kom nu! - Ja ja!
Den indhenter jer.
Løb!
Tak, fordi du brugte os som madding!
Spørg næste gang!
Bare vent, til du hører, hvad den er lavet af!
Fortæl mig det senere, når den er væk.
Jeg vil beskytte mine børn og blæse den ting ud i rummet.
Det er en luftsluse.
Det er et af børnene, Jocelyn!
Hun har den soniske skruetrækker.
Jocelyn! Jocelyn!
Iltfelt på 10%.
Okay, okay. Vi har ikke tid.
Få Jocelyn stoppet.
Til venstre, anden højre og så venstre, og så er du ved elevatoren.
- Venstre! Anden højre! Og venstre! - Okay!
Iltfelt er på 9%.
Du gør ham fortræd!
Hold nu op, Nan-E!
Iltfelt er på 8%.
Jeg er den sidste timelord.
- Hvordan fortsætter du? - For dage som den her.
Jeg er den eneste af min art i hele universet.
Der findes ikke andre som mig.
Og det gælder alle.
Den eneste af sin art.
Iltfelt er på 7%.
Iltfelt er på 6%.
- Iltfelt er på 5%. - Nej, Doktor!
Iltfelt er på 4%.
Iltfelt er på 3%.
Tryk på knappen.
Iltfelt er på 2%.
Udluftning tilbageført. Udluftning tilbageført.
- Nej! - Det er det, man gør, Jocelyn.
Man redder dem alle sammen.
Iltfelt er på 1%.
Man redder dem alle sammen.
Det er okay. Kom her.
Kalder kaptajn Poppy.
Kalder hele besætningen. Især dig, Eric.
Og Ruby. Jocelyn Sansay.
Nan-E var rigtig uartig.
Ja, og det er jeg ked af. Undskyld, alle sammen.
Jeg har været alene i rigtig lang tid.
- Vi elsker dig stadig, Nan-E. - Ja.
Men, men, men...
Jeres yndlingsmonster har det helt fint.
- Se. - Se.
Men hør her, babyer, rumbabyer.
Jeres verden er herovre!
Planeten Mondo Caroon.
Men I kan ikke komme dertil. I har ingen motorer.
Men det har vist sig, at trykket i skrog-3-B skyldes jer.
For systemet har fejlet,
og det er der, det opbevarer alle jeres brugte bleer.
Ikke så mærkeligt, at der stank sådan. I seks år har en kæmpe bunke l...
- Tal pænt! - Lirumlarum!
En zillion tons metangas, babyer.
Rumbabyer!
Men nu slår jeg en ordentlig en!
Sæt kurs mod jeres nye hjem.
Babyverdenen!
Kom her. Er du glad nu, Eric?
Jeg er meget glad. Jeg elsker dig, Ruby.
- Har det her været en normal dag for dig? - Nej!
Nej, den har været ekstraskør.
Og du, Ruby Sunday...
får den her.
- Din helt egen nøgle til TARDIS'en. - Til hvad?
Hele universet ligger for mine fødder.
Og jeg er helt alene.
Jeg vil rigtig gerne have dig med.
Og hvad? Bare rejse?
Intet arbejde.
Ingen chef.
Bare sjov.
Vi var tæt på at dø.
- Ja, men vi overlevede også. - Ja, det gjorde vi.
Ja, det gjorde vi.
Ja, vi gjorde. Det gjorde vi.
Ja.
- Ja? - Ja!
- Gud, ja! Ja! - Ja!
- Ruby Sunday sagde ja! - Kom indenfor. Bare følg mig.
Godt så. Nu skal du bare høre, hvor vi skal hen.
Men...
Er der betingelser?
Der er én ting, jeg aldrig kan gøre, Ruby.
Og det er at rejse tilbage til kirken på Ruby Road dén juleaften.
Det kan aldrig ske.
Men du har en tidsmaskine.
Hvis du ændrer en eneste ting,
bare et enkelt snefnug, så kan du ændre din mors historie.
Og så møder du aldrig mig. Så vil intet af det her ske.
Det kan ende med et frygteligt paradoks. Stol på mig, Ruby.
Jeg tror, at sneen var en advarsel.
Så det kan jeg ikke.
Og jeg vil ikke.
Det var ærgerligt.
For jeg er uenig.
Og hvis du vil lade mig tale færdig, så skal vi besøge min mor til jul.
Lige nu.
Kom så.
Ruby har ringet. Hun sagde "jeg elsker dig" og smuttede.
Jeg har ikke hørt fra hende siden. Hvad er det for en juleaften?
Det begyndte med den her mand. Han kaldte sig Doktoren.
Vent lige.
Hvad er det for en lyd?
Hvad i himlens navn?
Hej, mor.
Hvad laver du?
Hvad fanden er det? Hvad har den gjort ved mit køkken?
Kom og sig hej.
Jeg kommer. Sig til din mor, hun ikke må slå.
DNA-SCANNING RUBY SUNDAY
Folk fra min hjemplanet
bruger titler som "Biskoppen", "Pedanten" og "Sagi-shi".
Mit navn var...
I NÆSTE AFSNIT
Abbey Road Studios!
Alt er blevet glansløst.
Hvis musikken er væk, så har alt forandret sig.
Legetøjsmageren sagde... "Mine legioner er på vej."
Jeg kan ikke bekæmpe det her.
Tekster af: Maja Axholt