СТЕРЕЖІТЬСЯ РІЗНИЦІ. ЧАСТИНА 2
Усе змінилось.
Різниця перемогла
і виконала обіцянку — прибрала злочинців з вулиць.
Місто винагородило її за це, губернатор дав їй повну владу.
Щоб викорінити злочинність і зробити місто ідеальним.
Порушників теж торкнувся її хрестовий похід.
Га?
Чекай! Я кину ще четвертак, прошу.
Місто стало невпізнанним.
Мила Білопухнаста наживо з музею,
де охоронців звільнили через брак злочинців.
Мені треба годувати сім'ю!
Це жорстко.
На щастя, моя робота криміналістки в безпеці.
Зачекайте...
День пограбування статуї мав стати кінцем Різниці.
День, коли Поганці повернулися б на хвилю.
Натомість у цей день Різниця перемогла.
Ми колись виберемося?
Поганці знову стануть поганими? Буде...
Ти колись помовчиш?
Ізолятор був би за щастя.
Зосередимося на тому, як вибратися?
Я вже давно думаю. Солодка свобода!
Не дуже солодка.
ПОГАНЦІ: СЕРІАЛ
Треба забиратися звідси. Але як?
Може, я... І тоді я міг би...
Я знаю!
Усі наші спроби провалилися.
Технічно, моя втеча з тунелю ще просто не почалася.
Гадський, що з водопроводом?
Замкнута петля.
Є і дещо хороше.
Я можу обмінюватися з іншими.
Що треба? Закуски? Гель для волосся? Лапша?
Туалетні закуски.
Я б хакнула двері, якби комп не забрали як доказ,
а ноутбук з мила не працює.
Знову ж таки, я б хотів скористатися милом у туалеті.
Від мене смердить!
Це можна обміняти на справжній?
Я вправний, але не чарівник.
Для ноута потрібні першокласні речі.
Доброго ранку, злочинці. І ранок просто чудовий.
Місто досконаліше, ніж будь-коли,
а ви всі тут, де вам і місце.
Закриті назавжди.
Тобі пощастило, що ти там, а ми тут.
Влаштуйтеся зручніше. Але не дуже зручно.
Ось-ось тут стане тісніше.
Охоронець Ґері. Ні!
Чим цей солодкий пиріжечок заслужив це?
Він проник у музей вночі після свого звільнення.
Звільняйте мене, але я не перестану охороняти.
Ти вдерся, тож тепер ти злочинець.
Ви тільки і вмієте, що злочинити.
Але решта міста ще має шанс.
Шанс бути ідеальними,
поки я виношу сміття і прибираю дім.
Невже? Я приберу твій дім.
Тобто великий дім — в'язницю, бо я витягну нас звідси.
Я знав. Я знайшов...
Стару зубну щітку? Фу.
Беру! Ці клички вже вкриваються мохом.
Стій, у нас є дещо краще.
Туалетний папір — найдорожчий тюремний товар.
Вийде обміняти його на ноутбук?
Туалет у цій півкулі змивається ліворуч? Точняк.
Тільки не це.
Але мені справді треба.
Дістав?
- Так! - Що я казав?
Перед вами туалетний король.
Зазвичай ми вдираємося. Сьогодні ми видираємося.
Мережко, що там двері?
Які двері?
У Різниці все за графіком. Надто щільним.
Щодня все відбувається в один і той же час.
І три, два...
Коли він вивчив мікрохвильовську?
Тобто...
Уперед!
Гей, Робобозо. З'їж це!
Не дивіться. Тікайте звідси.
Я лишила тебе головним на один день, і ти дозволив Поганцям втекти?
Бо ти відволікся на розкидану їжу?
Я спіймала їх раз, спіймаю ще раз.
Але я вчуся на своїх помилках.
Я була надто поблажлива.
Покажи панель керування.
Так, я впевнена.
Я вмикаю вашу чутливість на повну.
Ми тепер ловимо не лише злочинців,
ми ув'язнюємо за пустощі, промахи, табу
і моє улюблене — промахи.
Хай Поганці спробують втекти від мене тепер.
Ми втекли!
Тут таке чисте повітря.
Смак свободи.
- Думаєте, Різниця вже помітила? - Байдуже.
Надіюся, більше не побачимося.
Замкнула нас, зруйнувала ідеальну хвилю.
Що робитимемо?
Те, що роблять злочинці.
Поїдемо, станемо кимось іншими, почнемо злочинити.
Може, я відрощу вуса.
Востаннє виглядало як гидке линяння верхньої губи.
Поїхати? Справді?
А треба? Сумно.
У нас тут багато спогадів.
Але який у нас вибір?
Я ще стільки хотіла хакнути.
Стільки непорушеної приватності.
Алея, де я обібрав свою першу кишеню.
А там провулок, де мене заарештували за мою першу кишеню.
Он старе лігво. Не віриться, що я випадково його підірвав.
Старе лігво було там.
Ніколи не забуду.
А якщо є інший шлях?
Це місце — частина нас.
Вовчуче?
Різниця ще не знає, що ми втекли.
Вовчуче.
У нас перевага, елемент несподіванки.
Вовчуче!
Не могли зачекати хвилинку і не руйнувати мою промову?
Жахливе відчуття.
Що нам робити?
Ви взяли не того.
Мене звати Вусач Джонні Тропікана.
Варто було спробувати.
Всередину!
Дякую за порятунок.
Різниця і боти нас не люблять.
Вона спиняє не лише злочинців.
Ув'язнює всіх не «ідеальних».
Заборонила жуйки, не спати допізна, гучну музику,
розстебнуті сорочки, ананас на піці.
З останнім я згодна. Усі в небезпеці.
Я сумую за вашими витівками.
Без злочинів у криміналістів нема роботи.
Лише розважальні замітки.
Навіть заборонила великі декоративні ножиці. Нащо?
Різниця не зупиниться, поки місто не стане ідеальним,
тому я їду геть.
Я можу відвезти вас будь-куди. Окрім Барстоу. Я не зупиняюся в Барстоу.
Дякую за пропозицію
і за таємниче особисте одкровення,
але ми не поїдемо.
Ні?
Ми не дозволимо зруйнувати місто
спотвореним баченням досконалості.
Я думав, що ми маємо бути ідеальними
з ідеальними злочинами,
але тепер я зрозумів...
Ми не ідеальні. І що?
Ми стали меншими злочинцями?
Так.
Ні?
Можливо.
Усе разом.
У гонитві за ідеалом разом з поганим зникає і хороше.
Так. Я зрозумів, що досконалість — це в'язниця,
а ідеальне місто — велика в'язниця, яку робить Різниця.
Наше місто варте збереження. Що скажете?
Ми готові, але як? У Різниці ціла армія ботів.
Є ідея, але одні ми не впораємося.
Мило, перш ніж поїдеш, допоможеш нам сюжетом?
- Акуляче, Піраньйо, допоможіть. - Звісно.
Ми готові на все після виходу з темної і жалюгідної в'язниці.
Я відправляю вас назад.
Тимчасово. Випустіть інші групи, щоб вони допомогли нам.
Ми довго вибиралися з того місця.
Без образ, та ми не найрозумніші рибини в бочці.
Це факт.
Я хакнула систему безпеки.
В'язниця блокує сигнали, тож зв'язку не буде,
але введіть цей пароль у комп'ютер,
щоб відкрити камери.
Не зможете налажати.
Не кажи, чого я не можу!
Знищимо Різницю і врятуємо наше місто.
Завжди весело бути поганим?
Не дивно, що ви цим заробляєте.
Бот. Треба знешкодити його.
Спокійно.
Чому я тебе тримаю?
Я силач, але ти в п'ять разів більший.
Ледь не впіймали.
Вибач. Це востаннє.
Мережка вже хакнула систему,
щоб ми зайшли з цим паролем.
- Дай його. - Що? Він же ж у тебе.
Ні, це твоя робота.
Я не згоден, але в нас немає часу сперечатися.
Пароль був дуже легким,
тож треба просто згадати.
Я думаю лише про «бургер».
Пароль «бургер»?
Мозок бачить лише велику неонову вивіску з написом «бургер».
Це не «бургер». Це щось інше. Це...
Може, «бургер».
- Чорт. - Я б міг заприсягтися.
«Бургер-бургер»?
Це точно він.
Я зламала систему оголошень. Час діяти.
- Готові? - Так.
Не бігати, не стрибати
і пам'ятайте, не можна поєднувати смужки й шотландку.
Будьте схожі на мене, щоб зробити місто ідеальнішим.
Привіт, це ваш улюблений злочинець.
Був до того, як Різниця вирішила нас позбутися.
Може, спочатку ви зраділи,
але що відчуваєте тепер, коли Різниця бачить у всіх злочинців?
Виконуючи місію ідеальності,
вона забула про «достатньо хороших»,
бо ж ніхто не ідеальний.
Ми всі — суміш доброго й поганого.
Невже ви завжди хочете бути ідеальними?
Це нудно.
Хіба не веселіше гуляти до ночі? Носити біле після Дня праці.
Їсти десерт до вечері.
Натискати всі кнопки ліфта.
Трусити банку содової!
Жувати з відкритим ротом. Носити шкарпетки та сандалі.
Говорити голосно. Нема сорочки, нема взуття, нема проблем.
Саме так. Ви не ідеальні, але кого це хвилює? Ви одні з нас.
Вимкніть цю нісенітницю.
Розумієте, досконалість — це в'язниця і час з неї вирватися.
Ми розраховуємо на вас. Заради міста будьте трохи поганими.
Увага, народ.
Злочинний елемент на свободі, але ненадовго.
Займіться справами.
Не витріщатися! Це проти правил.
На твоєму місці, я б цього не робила. Хитка содова — ні. Боти.
Ні! Знайдіть тих Поганців.
1 СПРОБА
Тож це не бургер, «бургер-бургер» або «гамбургер».
«Бургер з шинкою»? Це божевілля?
Що таке бургер? Білок і вуглеводи?
Бургер — це сендвіч? Тако?
Кальцоне — бургер?
Пароль «кальцоне»?
Годі. Треба розібратися.
Наше місто і всі в ньому залежать від нас. Гей, що це?
Що?
Кумедна історія. Виявилося, що пароль весь час був у мене.
«Мережка-Пароль- Це-Хороший-Пароль-Хороша-Робота».
ВИМКНЕНО
Вшиваймося звідси!
- Братки! - Братки!
Хто хоче десерт... до вечері?
Боти більш підсмажені, ніж я після епічної сонячної ванни.
Різниця зробила їх надто чутливими.
Вони не впораються з усім цим.
Гей, ти, дивись сюди.
Я злочинниця, яка щойно вийшла з в'язниці.
І я щойно втік з в'язниці,
але зробив це без чистої білизни.
Я ставлю чашки без підставок.
Я їм буріто з середини.
Крутяк.
Де вони? Ви сказали, що їх бачили тут.
Ми збиралися відригнути алфавіт. Хочете?
То не Поганці.
Ми всі Поганці!
Так, ми Поганці!
Я ж казав, що ті маленькі боти не встигають.
Місто за нас. Та як знищити Різницю?
Тепер найцікавіше, мій чудовий друже.
Робитимемо те, що вміємо.
Будемо поганими.
Тримайте сніданки.
У нас компанія.
Нарешті ми тебе зустріли.
Привіт, Поганці.
Вам справді подобається відповідати назві, так?
Наразі я звинувачую вас у втечі з в'язниці,
зламі аудіо-відео обладнання, носіння білого після Дня праці.
Ганебно.
Класно ж? Я його залишу.
- Так. - Дуже стильно.
Досить! Я поверну вас до в'язниці, де вам і місце. Боти.
Гадаю, ти могла б, але схоже, тобі буде не легко
вгамувати маленьку ситуацію без нас.
Є пропозиція, що допоможе всім нам.
Ці умови тобі сподобаються.
Іще побачимо.
Гадаєш, це смішно?
Але побачимо, хто сміятиметься за ґратами.
Ніхто!
Бо сміятися — проти моїх правил.
Ти щойно насмітила?
- Певен, це проти правил. - Як негарно.
Навіть я не смічу.
Треба берегти довкілля.
Ні, ви мене обдурили.
Не знаю, Акуляче. Що ми думаємо?
Гей, ви працюєте на мене. Назад.
Не зліть мене, боти.
Їжте дротики.
Зрикошетило.
Буквально.
Бувай, Різнице. Злочин є злочин, а злочинець є злочинець.
Але деякі з нас кращі за інших.
Різниця за ґратами через свою політику нульових злочинів,
а місто повернулося до абсолютної недосконалості.
Музей відкриває експозицію
про відомих порушників правил.
А хто переріже стрічку?
Дайте мені гігантські ножиці!
Молодці. Ми повернули наше місто.
Чудова ідея з гамбургерами.
- Завжди радий. - Чомусь захотілося.
Добре, що не треба їхати.
Люблю злочинити тут з вами, клоунами.
Може, відрощу вуса.
Кепська ідея.
- Не треба. - Ні.
Хай буде «можливо». Вовчуче, що робитимемо?
Як щодо старомодного пограбування?
Час злодіянь, і відтепер ніщо нас не сповільнить.
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська