FERIȚI-VĂ DE RIPPER PARTEA A DOUA
Totul s-a schimbat.
Ripper a jucat-o mai bine decât noi și și-a
respectat promisiunea de a goni hoții de pe străzi.
Orașul a premiat-o pentru asta și, mai rău,
guvernatorul i-a acordat
autoritate totală.
Pentru a eradica infracționalitatea și a curăța orașul ăsta.
Până și hoții minori au dispărut în urma cruciadei ei.
Hm?
Oo, stați! Aș putea să bag o altă monedă în loc.
Vă rog.
Orașul a devenit de nerecunoscut.
Tiffany Fluffit aici,
în direct de la muzeu unde paznicii au rămas
fără slujbă de când nu mai sunt jafuri.
Trebuie să pun mâncare pe masă!
Ce dramă! Din fericire, ca reporter de investigații,
slujba mea e sigură.
Stați...
Ziua în care am furat statuia ar fi trebuit să fie sfârșitul lui Ripper.
Ziua în care Băieții Răi își recuperau șirul de jafuri.
În schimb, a fost ziua în care Ripper a câștigat.
O să scăpăm vreodată de aici? Băieții Răi vor mai fi răi vreodată? Oare...
O să taci vreodată? Carcera ar fi ca o vacanță în momentul ăsta.
Putem să ne concentrăm pe găsirea unui mod de a pleca de aici?
V-am luat-o înainte. Dulce libertate, venim acum!
Nu e prea dulce.
BĂIEȚII RĂI: ÎMBLÂNZIREA
Trebuie să ieșim de aici. Dar cum? Hm. Poate că... Hm. Și aș putea să... M-am prins.
Tot ce am încercat a eșuat.
Teoretic, evadarea mea prin tunel nu a eșuat,
ci nu a reușit încă.
Șarpe, zi-mi că putem ieși prin canalizare.
Nu, e o buclă închisă. Dar am vești bune:
pot să trec în alte celule prin țevile de la closet, să fac niște schimburi.
Ce vreți să vă iau? Fursecuri? Gel de păr? Ramen cu tăiței?
Oo! Gustări de closet!
Aș putea să hackuiesc ușa dacă n-aș avea calculatorul confiscat și laptopul pe
care l-am făcut din săpun nu funcționează.
Încă o dată, mi-ar plăcea să folosesc săpunul
ca să fac un duș în closet. Încep să put cam tare!
Șarpe, poate dai ăsta pentru un laptop adevărat.
Oi fi eu bun, dar nici chiar așa.
Ne trebuie marfă de calitate de dat la schimb pentru un laptop.
Bună dimineața, infractori! Ce dimineață frumoasă avem. Afară,
orașul e mai perfect ca niciodată și aici sunteți cu toții exact unde vă e locul:
închiși pe viață.
Ai noroc că tu ești acolo și noi aici.
Puteți să vă faceți comozi. Dar nu prea comozi.
Locul ăsta o să se aglomereze cam mult în curând.
Paznicul Gary. Nu! Oo,
ce putea să facă dulceața asta
de om ca să merite așa ceva?
A fost găsit spărgând muzeul noaptea, după ce a fost concediat.
Poți să mă concediezi, dar n-o să încetez să păzesc.
Păi, ai intrat în muzeu, deci ești un infractor acum.
Și infractori veți rămâne cu toții toată viața.
Dar restul orașului încă mai are o șansă. Șansa de a fi perfect,
acum că sunt aici să duc gunoiul și să fac curat în casă.
- Aa, da? Îți fac eu curat în casă. - Hm?
Adică în casa asta mare, zisă și pușcărie, pentru că o să plecăm de aici.
Aha! Aha! Știam eu! Am găsit o... o... o periuță de dinți veche? Bleah!
Oo, o vreau eu! Pe colții ăștia se depun mușchi.
Stați, avem ceva aici.
Aha, hârtie igienică, cea mai de preț valoare din închisoare.
Poți să o dai la schimb pentru laptopul meu?
Arunci hârtia igienică în veceu, apoi tragi apa? Să fii convinsă.
În niciun caz.
Dar chiar am nevoie.
L-ai luat?
Da!
Ce v-am spus eu? Îl aveți în față pe regele closetelor.
Bine, băieți, de obicei încercăm să intrăm prin
efracție. Astăzi, evadăm. Webs, cum ți se par ușile alea?
Care uși?
Ripper a alcătuit un program foarte strict. Prea strict.
Totul se întâmplă în același fel, la aceeași oră,
în fiecare zi. Și trei, doi...
Beep, boop, boop, beep, bop.
Bop, bop, boop, beep.
Când a învățat să țiuie ca un cuptor cu microunde?
Beep, boop, beep, bop, bop.
Beep, beep, boop, bop. Beep. Adică, ăă...
Hai, hai, hai.
Hei. Roboțică. Ia de aici!
Nu vă mai holbați. Plecați de aici.
Te las să te ocupi o singură după amiază și tu îi lași pe Băieții Răi să scape?
Doar pentru că te-a distras niște mâncare aruncată?
I-am prins o dată, o să îi prind din nou.
Dar de data asta am învățat din greșelile mele. Am fost mult prea indulgentă.
Vreau să îți văd panoul de control.
Da, sunt sigură. Îți dau sensibilitatea la maxim.
De acum încolo nu căutăm doar infractori, ci oprim și belelele, gafele,
tabu-urile și, favoritele mele, faux-pas-urile.
Să văd cum mai încearcă Băieții Răi să scape acum.
Am scăpat! Oo, ce aer curat e aici.
Are gust de libertate.
Credeți că Ripper a observat că am dispărut?
Cui îi pasă? Sper să n-o mai vedem niciodată.
Să ne închidă și să ne distrugă șirul perfect de jafuri...
Și ce o să facem acum?
Ce fac infractorii ca noi mereu: plecăm din oraș,
ne creăm identități false și dăm spargeri în altă parte. Oo,
și poate îmi las din nou mustață.
Șarpe, ultima ta încercare de mustață a fost ca o extra buză scârboasă.
Și să plecăm din oraș? Pe bune?
Chiar trebuie? Ce trist.
Avem multe amintiri în orașul ăsta. Dar ce altă variantă avem?
Mai aveam atât de multe de hackuit. Atâta intimitate pe care n-am invadat-o.
Oo, aleea de pe care am furat primul portofel.
Și aia e aleea de pe care am fost arestat pentru că am furat primul portofel.
Și vechiul nostru bârlog. Nu-mi vine să cred că l-am aruncat în aer.
Vechiul bârlog era acolo.
N-o să îl uit niciodată.
Dar dacă ar mai fi o cale? Locul ăsta e parte din noi.
Ăă, Lup?
Ia gândiți-vă. Ripper încă nu știe că am evadat.
Lup.
- Avem un avantaj, elementul surpriză. - Lup!
Frate, c... Chiar nu puteți să mă lăsați o secundă,
până îmi țin și eu discursul? Acum mă simt prost.
- Ce facem acum? - N-ați, n-ați prins pe cine trebuia.
Numele meu e, ăă, Johnny Mustață Tropicana.
Ei, a meritat încercat.
Urcați!
Mersi că ne-ai salvat fundurile. Ripper și roboții ei nu ne plac deloc.
Ripper nu mai înceară doar să oprească infractorii.
Oprește pe oricine nu este perfect.
A interzis guma de mestecat, statul până târziu, muzica tare, cămășile descheiate,
ananasul pe pizza. Bine, cu asta sunt și eu de acord. Nimeni nu e în siguranță.
Sincer. Mi-e dor de jafurile voastre. Un reporter ca mine nu mai are ce să
transmită, dacă nu mai sunt infracțiuni. Doar știri degeaba și tăieri de panglici.
Oo, a interzis până și foarfecele supradimensionate, așa că ce sens mai are?
Ripper n-o să se oprească până nu obține un oraș absolut perfect, așa că mă retrag.
Pot să vă las unde vreți voi, numai nu în Barstow. Nu opresc niciodată în Barstow.
He... Hei!
Mersi pentru ofertă, Tiffany, și pentru revelația personală misterioasă,
dar nu plecăm.
Serios?
Nu putem să o lăsăm pe Ripper să distrugă orașul,
transformându-l într-o variantă ciudată de perfecțiune. Știți,
credeam că trebuie să fim infractorii perfecți,
să creăm șirul de jafuri perfect, dar acum că s-a terminat mi-am dat seama
că nu suntem perfecți. Și ce dacă?
Asta înseamnă că suntem
mai puțin infractori?
Da. Nu.
Poate. D, toate variantele.
Încercând să fii perfect, înlocuiești binele cu răul.
Exact! Mi-am dat seama că perfecțiunea... Perfecțiunea e o închisoare și...
Și un oraș perfect nu e decât o mare închisoare creată de Ripper.
Dar ăsta e orașul nostru și merită salvat. Ce părere aveți?
Ne băgăm, dar cum o să procedăm? Adică, Ripper are o armată de roboți.
Am o idee, dar n-o putem face singuri. Tiffany, înainte să pleci,
ne ajuți cu buletinul de știri al vieții tale?
Rechin, Piranha, vreau să mă ajutați.
Sigur că da, Lup.
Suntem gata de orice după ce am ieșit din închisoarea aia întunecată și împuțită.
Vă trimit înapoi la închisoare.
Doar... Doar temporar. Trebuie să scoateți celelalte grupări,
ca să ne ajute.
Ne-a luat o veșnicie să ne dăm seama cum să scăpăm de acolo și,
n-am nimic cu amcii-pești, dar nu suntem cei mai
deștepți pești din lac.
Se știe!
Am hackuit deja sistemul de securitate. Semnalul din închisoare nu bate afară,
așa că n-o să putem vorbi prin stații,
dar nu trebuie decât să băgați parola asta în computerul central,
pentru a deschide toate celulele.
E simplu. N-aveți cum să dați greș.
Nu-mi spune mie ce nu pot să fac.
Bine, echipă, s-o doborâm pe Ripper și să salvăm orașul.
Atât de distractiv e să fii rău? Nu e de mirare că din asta trăiți.
Robot Ripper. Trebuie să ne furișăm să-l dezarmăm.
- Ușor. Ușor. Ușor. - De ce trebuie să te țin eu pe tine? Știu
că sunt musculos, dar tu ești de cinci ori cât mine.
Era să fim prinși.
Scuze. N-o să se mai întâmple.
Bine, Webs a hackuit deja sistemul,
așa că ar trebui să putem intra cu parola aia de la ea. Dă-mi hârtia.
Ce? Credeam că e la tine.
Nu, era treaba ta.
Nu-s de acord, amice pește, dar n-avem timp să ne certăm. Uite, parola era una
foarte ușor de ținut minte, așa că trebuie să ne-o aducem aminte. Hm.
Hm.
Nu pot să mă gândesc decât la cuvântul burger. Oare parola e burger?
Creierul meu e un, un, un,
un mare semn luminos pe care scrie burger, burger, burger.
Nu este burger. Este altceva. E, ăă... Hm. Poate că e burger.
Fir-ar!
Aa, aș fi putut să jur.
Să încercăm burger burger?
Oo, asta sigur o să meargă.
Am hackuit sistemul lui Ripper. Putem începe.
Gata?
- Gata. - Gata.
Nu alergați, nu țopăiți, nu săriți și, nu uitați,
dungile combinate cu carouri nu vor fi tolerate.
Să fim mai degrabă ca mine, pentru a crea un oraș perfect.
Bună, eu sunt,
vecinul vostru infractor preferat sau cel puțin asta eram înainte ca Ripper
să încerce să scape de noi. Poate că la început vi s-a
părut că e un lucru bun, dar ce mai credeți acum,
după ce Ripper v-a transformat
în infractori?
În încercarea ei trunchiată de a face totul perfect,
a pierdut din vedere conceptul de ”destul de bine”, pentru că nimeni nu e perfect.
Cu toții suntem alcătuiți din bune și rele în proporții variabile. Dar, sincer,
chiar vreți să fiți perfecți tot timpul? E plictisitor.
Nu e mai distractiv să stați până târziu, să purtați alb după Ziua Muncii,
să mâncați dulciuri înainte de masă,
să apăsați pe toate butoanele liftului sau să agitați dozele de suc?
Să mestecați cu gura deschisă, să purtați sandale cu șosete...
Să vorbiți și voi mai tare? Să nu vă pese, să nu aveți probleme?
Exact. Poate că nu ești perfect, dar cui îi pasă? Ești unul dintre noi.
Găsiți o cale să opriți aberațiile astea.
Vezi tu, perfecțiunea e o închisoare și e timpul să evadăm. Cu toții contăm pe tine.
Pentru binele orașului, fă și tu ceva rău.
Bine, fiți atenți, e clar că un element infracțional
e printre noi, dar nu mai durează mult. Acum,
la locurile voastre. Fără stânjeneli. Sunt împotriva regulilor.
Eu n-aș face asta în locul tău. Suc agitat, nu-nu-nu. Roboți!
Nu! Găsiți-i pe Băieții Răi.
PAROLĂ INCORECTĂ MAI AVEȚI O ÎNCERCARE
Bine, deci nu e burger, nici burger burger,
nici hamburger. Ăă, ăă, să, oare să, oare să încercăm burgerham? E o prostie?
Adică, ce e un burger, de fapt? Proteine învelite în carbohidrați?
Deci burgerul e un sandviș? Este un taco? Calzone e tot un burger? Parola e calzone?
Încetează odată. Trebuie să ne dăm seama.
Orașul nostru și toți oamenii depind de noi. Hei, ce e aia?
Ce e ce? Hm?
Să vezi fază ciudată. Se pare că am avut parola
la mine tot timpul.
Parola lui Webs este o parolă bună bravo ție Webs
SISTEM OPRIT
Să plecăm de aici.
- Amici-pești! - Amici-pești!
Cine vrea desert înainte de cină?
Oa. Roboții ăștia par mai prăjiți decât mine după o zi epică la plajă.
Ripper nu ar fi trebuit să-i facă atât de sensibili.
Nu au cum să țină pasul cu toate astea. Hei, tu, fii atent.
Sunt o infractoare care tocmai a scăpat din închisoare.
Și eu tocmai am scăpat din închisoare, dar am făcut-o fără să
port chiloți curați.
Eu nu folosesc suporturi de pahare.
Eu încep un burrito din mijloc.
Unde sunt? Ați spus că au fost văzuți aici.
Oo, bună, noi urma să râgâim alfabetul. Vă jucați și voi?
Ăștia nu sunt Băieții Răi.
Da, suntem băieți răi!
Hei, ce v-am spus eu? Roboții ăia ai ei nu pot ține pasul.
Orașul e cu noi. Dar cum o doborâm pe Ripper?
Acum vine partea interesantă, prietene înotător.
Facem ce știm să facem cel mai bine: să fim răi.
Țineți-vă de scaune.
Avem companie.
Chiar ne întrebam când o să dăm de tine.
Bună, Băieți Răi! Frate,
vouă chiar vă place să trăiți conform numelui, nu?
Să vedem. Până acum, sunteți vinovați că ați evadat,
că mi-ați hackuit echipamentul audio-vizual,
că ați purtat alb după Ziua Muncii... Ce rușine!
Cum vi se pare? Cred că o să îl păstrez.
- Oo, da, îmi place. - Foarte elegant.
Ajunge! Vă duc înapoi la închisoare, unde vă e locul. Roboți!
Hm. Bine, ai putea face asta,
dar am senzația că o să îți fie cam greu să ieși din situația asta fără noi.
Avem o propunere de succes pentru fiecare.
Cred că termenii ți se vor părea acceptabili.
Mai vorbim despre asta.
Vă credeți atât de amuzanți.
Dar o să vedem noi cine o să râdă când ajungeți după gratii. Nimeni!
Pentru că râsul e împotriva regulilor mele.
Oo... Ai aruncat pe jos?
- Sunt sigur că e împotriva regulilor. - Ce gest rușinos. Nici eu nu arunc pe jos.
Da, protejează mediul, fetițo!
Stați, nu, m-ați păcălit.
Nu știu, Rechin. Ce părere avem?
Beep, boop, boop, boop, beep.
Hei, lucrați pentru mine. Stați acolo. Nu mă faceți să fiu rea, roboți.
Ia de aici!
A fost cu recul. La propriu.
Pa, Ripper. O infracțiune e o infracțiune
și un infractor e un infractor.
Dar unii dintre noi suntem mai buni decât alții.
Acum că Ripper e în închisoare grație propriilor ei reglementări,
orașul a redevenit, în sfârșit, perfect de imperfect.
Muzeul are chiar și o nouă expoziție despre infractori faimoși din istorie
și ghiciți cine taie panglica. Dați-mi foarfecele uriașe!
Bine lucrat, dragilor!
Ne-am recuperat orașul și mi-a plăcut ideea cu burgerii, apropo.
Oricând. Mm.
Îmi era poftă, nu știu de ce.
Mă bucur că nu trebuie să plecăm din oraș.
A început să îmi placă să dau spargeri cu amărâții de voi.
Poate că îmi las mustața aia, totuși.
- Foarte deranjant. - N-o face, frate.
Nu prea cred.
Mă mai gândesc la asta. Deci, ăă, Lup, ce facem acum?
Ce ziceți de un jaf de modă veche?
E momentul jafurilor și, de acum încolo, nimic n-o să ne mai țină pe loc.