FERIȚI-VĂ DE RIPPER: PARTEA 2
Totul s-a schimbat.
Ripper ne-a bătut pe teren propriu și a curățat strada de infractori.
Orașul a răsplătit-o pentru asta și i-a dat autoritate deplină.
Pentru eradicarea infracționalității și un oraș perfect!
Până și găinarii i-au căzut victime.
Stai! Pot să mai bag o monedă. Te rog!
Acum orașul e de nerecunoscut.
Tiffany Fluffit, de la muzeu.
În lipsa hoțiilor, paznicii nu mai au slujbe.
Am o familie de întreținut!
Ce dureros!
Ocupându-mă de infracțiuni, slujba mea e sigură.
Stai puțin...
Furând statuia, terminam cu Ripper.
Și noi ne reluam seria de rele.
Dar în ziua aia a învins Ripper.
Vom mai scăpa de aici? Oare Băieții Răi vor redeveni răi? Oare...
Vrei să taci? Pe lângă tine, carcera e parfum.
Nu vreți să găsim o cale de scăpare?
Ți-am luat-o înainte. Dulce libertate, venim!
Nu chiar dulce.
BĂIEȚII RĂI: SERIALUL
Trebuie să scăpăm de aici. Dar cum? Poate să... Și apoi...
Știu!
Tot ce am încercat a eșuat.
Teoretic, fuga mea prin tunel nu a eșuat, ci încă n-a reușit.
- Șarpe, ai găsit o ieșire prin țevi? - Se înfundă.
Dar pot să ajung în alte celule și să fac schimburi.
Ce vreți? Gustări? Gel de păr? Tăiței?
Gustări din budă!
Aș putea umbla la ușă, dar mi-au luat computerul.
Iar cel din săpun nu merge.
Repet, eu aș folosi săpunul ca să mă spăl în closet.
Încep să put!
- Șarpe, schimbă-l pe cel adevărat. - Nu sunt chiar atât de bun.
Trebuie marfă de calitate pentru laptop.
Bună dimineața, infractorilor! Și chiar e bună.
Afară orașul e perfect,
iar aici, voi sunteți toți unde vă e locul.
La răcoare pe veci.
Ai noroc că suntem după gratii.
Relaxați-vă, dar nu prea tare.
O să se facă înghesuială mare aici.
Paznicul Gary! Nu!
Cum a ajuns aici omul ăsta, pâinea lui Dumnezeu?
A fost prins spărgând muzeul noaptea după ce a fost concediat.
Concediază-mă, dar eu tot o să păzesc!
Ai intrat prin efracție, acum ești infractor.
Și asta veți fi cu toții veșnic.
Dar restul orașului mai are o șansă.
Șansa să fie perfect, acum că sunt eu aici și fac curățenie.
Da? Îți fac eu curățenie!
În casa cea mare, în închisoare, fiindcă vă scot de aici.
Știam eu! Am găsit o...
Periuță folosită?
O vreau eu! Parcă am mușchi pe ronțăitori.
Stați puțin! E ceva.
Hârtie igienică! Cel mai prețios bun de aici.
O poți da la schimb pe laptop?
Când tragi apa la toaletă, face un vârtej? Normal!
Nici vorbă!
Mă trece rău.
L-ai luat?
- Este! - Ce v-am zis? Sunt regele toaletei.
De obicei, intrăm. Azi ieșim.
Webs, cum e cu ușile?
Care uși?
Programul aici e strict, prea strict.
Zilnic se întâmplă totul la fel, la aceeași oră.
Trei, doi...
Face ca un cuptor.
Adică...
Haideți!
Robot netot, ia de aici!
Nu vă mai holbați! Fugiți!
Te-am lăsat șef o după-amiază și ai lăsat Băieții Răi să fugă?
Din cauza mâncării împrăștiate?
I-am prins o dată și pot să-i mai prind.
Dar acum am învățat din greșeli.
Am fost mult prea blândă.
Arată-mi panoul de comandă! Da, sunt sigură!
Vă dau sensibilitatea la maximum.
De acum nu prindem doar infractori,
vizăm și poznele, boacănele, tabuurile și enervantele gafe.
Acum să-i văd pe Băieții Răi cum mai scapă!
Am scăpat!
Ce curat e aerul aici!
Are gust de libertate.
- Ne-or fi observat lipsa? - Cui îi pasă?
Sper să nu-i mai vedem mutra. Ne-a legat și ne-a stricat seria de rele.
- Și ce facem? - Ce fac mereu infractorii.
Plecăm de aici și ne creăm noi identități.
- Poate-mi las iar mustață. - Ultima oară parcă-ți năpârlise buza.
Să plecăm de aici?
Chiar trebuie? E trist.
Ne-am creat multe amintiri. Dar avem de ales?
Mai aveam multe de spart, multă intimitate de invadat.
Acolo am buzunărit prima oară.
De acolo m-au săltat prima oară pentru buzunărit.
Vechiul bârlog! Nu pot să cred că l-am aruncat în aer.
Vechiul bârlog era acolo.
N-am să-l uit.
Dacă mai e o cale? Orașul ăsta e parte din noi.
Lup...
Ripper încă nu știe că am fugit.
Lup!
Avem elementul-surpriză.
Lup!
Nu puteați aștepta, să nu-mi întrerupeți speech-ul?
Mă simt ridicol.
Ce facem?
Mă confundați. Eu sunt Johnny Tropicana, zis Mustață.
Merita încercat.
Urcați!
Mersi că ne-ai salvat. Ripper e pornită pe noi.
Ripper nu mai vizează doar infractorii, ci pe oricine nu e „perfect”.
A interzis guma de mestecat, statul până târziu, pizza cu ananas.
Cu asta-s de acord. E urgie! Mi-e dor de bufoneriile voastre.
Fără infracțiuni, nu mai am de muncă. Sunt doar tăieri de panglici.
Și a interzis și foarfecile mari, deci e inutil.
Ripper nu se va opri până când orașul nu e perfect.
Eu o șterg.
Vă pot lăsa oriunde vreți. Dar nu în Barstow. Acolo nu opresc.
Mersi pentru ofertă și pentru dezvăluirea asta,
dar nu plecăm.
Nu plecăm?
Nu putem lăsa orașul să fie o variantă smintită a perfecțiunii.
Credeam că trebuie să fim infractorii perfecți.
Dar acum îmi dau seama...
Nu suntem perfecți. Și ce dacă?
- Suntem mai puțin infractori? - Da. Nu?
Poate.
D, toate trei.
Vrând să fii perfect, distrugi și ce era bun.
Exact! Mi-am dat seama că perfecțiunea e o pușcărie.
Iar orașul perfect al lui Ripper e o pușcărie.
- Orașul nostru merită salvat. Ce ziceți? - Ne băgăm.
- Cum facem? Ripper are roboții. - Am o idee, dar nu putem singuri.
Tiffany, ne ajuți cu buletinul de știri al vieții tale?
- Rechin, Piranha, am nevoie de voi. - Bine!
Am face orice după ce am scăpat din pușcăria aia împuțită.
Vă trimit iar în pușcărie.
Temporar. Trebuie să-i scoateți și pe restul ca să ne ajute.
Ne-am chinuit mult să evadăm.
Cu tot respectul, dar noi suntem mai înceți.
Corect!
Am spart sistemul.
Semnalul e bruiat, deci nu putem comunica.
Băgați parola în computerul central ca să deschideți ușile.
- Nu puteți da chix. - Nu-mi zice ce nu pot face!
Haideți s-o doborâm pe Ripper și să salvăm orașul!
Așa distractiv e să fii rău? De-aia vă ocupați cu asta.
Trebuie să dezarmăm robotul.
Ușurel...
De ce te țin eu? Oi fi eu forțosul, dar ești mai mare.
- Era să ne dai de gol! - Nu mai fac.
Web a spart deja sistemul. Ar trebui să putem intra cu parola.
- Dă-mi hârtia! - Nu e la tine?
- Nu. Era treaba ta. - Nu-s de acord, dar nu e timp de ceartă.
Parola era simplu de reținut. Trebuie doar să ne-o amintim.
Nu-mi vine în minte decât „burger”. Asta e parola?
Creierul meu e ca o firmă luminoasă pe care scrie „burger”.
Nu e „burger”, e altceva. E...
Poate că asta e.
Aș fi jurat.
- Încercăm „burger burger”? - Sigur e asta.
Am spart sistemul de sonorizare. La treabă!
- Gata? - Da!
Nu alergați și nu săriți!
Și nu tolerez combinarea dungilor cu carourile.
Haideți să fim ca mine, ca orașul să fie perfect.
Bună, sunt infractorul vostru preferat. Sau am fost, înainte de Ripper.
Poate vi s-a părut un lucru bun.
Dar acum Ripper v-a făcut pe toți infractori.
Vrând să facă totul perfect, a uitat de „acceptabil”.
Nimeni nu e perfect. Avem cu toții părți bune și rele.
Sincer, vreți să fiți perfecți tot timpul? E plicticos.
Cum e să stai până târziu, să porți alb toamna,
să mănânci desert înainte de cină, să apeși pe toate butoanele în lift,
să clefăi, să porți șosete la sandale,
să vorbești mai tare, să te îmbraci cum îți vine.
Da. Poate că nu ești perfect, dar ești de-ai noștri.
Opriți aiureala asta!
Perfecțiunea e o pușcărie și e timpul să evadați.
Ne bazăm pe voi. Fiți puțin răi, de dragul orașului.
Bun.
Un element infracțional e liber, dar nu pentru mult timp.
Să revenim!
Și nu vă holbați! E ilegal.
Eu m-aș potoli. Nu e voie să agiți sucul. Roboți!
Nu! Căutați-i pe Băieții Răi!
GREȘIT
Nu e „burger”, „burger burger”, „hamburger”.
Încercăm „burgerham”? E o prostie?
Ce e burgerul? Proteină cu carbohidrați?
E sendviș? E taco? Calzone e burger?
Parola e „calzone”?
Revino-ți! Avem treabă.
Orașul și locuitorii se bazează pe noi. Ce e asta?
Ce anume?
Ce caraghios! Se pare că era la mine parola.
„Parola-Tare-A-Lui-Webs-Bravo-Webs”.
SISTEM DEZACTIVAT
Hai s-o ștergem!
Amici pești!
Cine vrea desert înainte de cină?
Roboții s-au ars mai tare decât mine când stau la soare.
Dacă nu-i făcea așa sensibili...
Nu pot ține pasul cu tot.
Uită-te la mine! Sunt o infractoare evadată!
Tocmai am evadat și eu, dar fără să port lenjerie curată.
- N-am folosit suporturi de pahare. - Am mâncat burrito din mijloc!
Tare!
Unde sunt? Ai zis că au fost observați aici.
Voiam să spunem alfabetul din râgâieli. Vă băgați?
Ăștia nu sunt Băieții Răi.
Toți suntem Băieții Răi!
Așa e!
Ce-am zis eu? Roboțeii ei nu fac față.
- Orașul ne susține. Dar cum o învingem? - Acum începe distracția, amice.
Specialitatea noastră.
Răutatea.
Țineți-vă micul-dejun!
Avem musafiri.
- Mă întrebam când ne vom întâlni. - Bună, Băieți Răi!
Chiar vă place să vă meritați numele.
Până acum ați evadat din închisoare,
ați spart sistemul audio-video și ați purtat alb toamna.
Rușinos!
Vă place? Îl păstrez.
- Da, îmi place. - Elegant!
De ajuns! Înapoi la pușcărie cu voi. Roboților!
Ai putea să faci așa,
dar cred că îți va fi greu să pui capăt situației fără noi.
Avem o propunere reciproc avantajoasă.
- Cred că îți va fi pe plac. - Mai vedem noi.
Vă credeți haioși. Să vedem cine mai râde de după gratii!
Nimeni!
Fiindcă e ilegal să râzi.
Ai aruncat pe jos?
- Sigur e ilegal. - O faptă urâtă.
- Nici măcar eu nu fac așa. - Da, protejează mediul!
Mi-ați întins o cursă!
Nu știu, Rechin. Ce părere avem?
Lucrați pentru mine. Înapoi!
Nu vreau să devin rea, roboților.
Luați cu săgeți!
Și-a luat-o. La propriu.
Pa! Infracțiunea e infracțiune, iar infractorul e infractor.
Dar unii suntem mai pricepuți.
Ripper e la închisoare din cauza regulilor ei,
iar orașul a redevenit perfect de imperfect.
Muzeul are o nouă expoziție: infractori celebri.
Ghiciți cine taie panglica!
Dă-mi foarfeca uriașă!
Bravo! Ne-am recuperat orașul.
- Bună ideea cu burgerii! - Cu plăcere!
Ne era poftă.
Mă bucur că nu mai plecăm. Îmi place cu voi, capsomanilor.
- Poate-mi las mustață. - A durut.
Eu m-aș abține.
Să zicem că „poate”. Lup, acum ce facem?
Băgăm un jaf?
E momentul pentru rele și nimic nu ne ține pe loc.
Subtitrarea: Mariana Piroteală