- Nu se deșurubează! - Îți deșurubez eu capul!
Hei!
BĂIEȚII RĂI
Băieți? Ce faceți aici? Aia e o statuie?
Da! De unde a apărut?
- M-ați înlocuit cu o statuie? - Am dat un jaf fără tine.
Mai puțin scandalos. Urât!
Până ai găsit loc de parcare după ultimul jaf,
am mai dat unul.
Fiindcă bârlogul nostru nu are garaj!
Caut de câteva ore! Încă n-am găsit!
Ăla nu e bun?
Haide!
De ce avem un bârlog cu atâtea scări?
- Tu nu le urci. - Empatizez.
Nu pricep.
Ce se întâmplă acolo?
Bună, vecină! Cântăm a cappella.
Aveți nevoie de exercițiu!
Găsește-i un loc bun, Rechin!
Unde?
E amuzant sau trist că partea grea e unde să pui prada?
E bine. Toate astea? Ne dau credibilitate. De-asta furăm.
Am parcat!
Amice pește!
Nu!
BĂIEȚII RĂI: ÎMBLÂNZIREA
Prada l-a ucis pe Piranha!
Atenție! Chestia aia e periculoasă!
Sunt șocat că spun asta, dar v-ați gândit că am furat prea multe?
„Prea multe.”
Bravo! Nici vorbă să ne oprim!
Suntem pe locul 3 pe lista răilor. Cei de pe 4 vor să ne depășească!
Huo, numărul 4!
Trebuie să ne întărim statutul și să intrăm în liga celor mari,
ca Lăbuța Stacojie sau…
Mentorul meu? De când e asta aici?
Am găsit jaful care să ne facă infami.
L-am găsit pe Piranha!
Am văzut lumina!
Ascultați aici!
Acesta e testamentul mentorului meu, D.B. Pumă.
Îmi lasă „cea mai mare realizare”.
A dispărut. Știam că nu m-a uitat.
M-a lăsat în aer. Fără adio, o ultimă lecție sau o recunoaștere.
Dar i-a lăsat celui mai bun elev al lui o provocare.
- Telecomandă pentru garaj? - Ai garaj?
Mi s-a împlinit dorința!
O hartă holografică?
Era grozav mentorul tău!
Harta poate duce la un singur lucru.
Tiffany Fluffit Sr. transmite live de la locul unui jaf.
D.B. Pumă tocmai a furat o cantitate enormă de lingouri,
valorând 50 de miliarde $.
Exact, lingouri de miliarde.
E un jaf atât de baban, încât am creat un nou barem.
Iată lista Cei mai răi dintre cei răi.
D.B. Pumă era aici, dar acum e aici.
E o mare reușită pentru un infractor.
Pare a fi o recomandare, dar, de fapt, e o dezaprobare.
Azi, De la ied la țap lansează un album.
Lansează un album nou? Ador genul behehe!
Tuturor le place. Să ne concentrăm.
Zeci de hoți și polițiști au căutat lingourile în zadar.
- Dacă le găsim… - Am prăda Atlantida? Am fura Excalibur?
- Am ruina El Dorado! - Exact.
Aici scrie că moștenirea se află unde e cufărul pe hartă,
sub un lacăt cu un cod din cinci cifre.
Fiecare punct e locul unui obiect pe care-l vom fura pentru a afla cifrele.
Frate! E complicat.
D.B. a vrut ca jaful ăsta să fie greu și pentru noi.
Ne plac provocările. A sunat sarcastic, dar am vorbit serios.
- Ne plac. - E adevărat.
Nu mă tem.
Trebuie să introducem codul până la miezul nopții,
altfel aurul se va autodistruge?
De ce a stabilit un termen așa strâns?
Testamentul a venit acum câteva luni.
S-a rătăcit în dezordinea de aici. E târziu.
Cinci jafuri într-o noapte. Recordul e de patru.
L-a stabilit Lăbuța Stacojie. Ar trebui să depășim o legendă.
- Super! - Vrem provocări.
- Ce bine! - Să înceapă!
Dacă am reuși, Băieții răi ar intra în liga cea mare.
Vom intra în istorie! Jafstorie!
Copiez harta.
Să înceapă maratonul jafurilor!
E formidabil!
Nirvana jafurilor.
Ești Michelangelo al planurilor. Michel-plan-gelo!
Sigur nu mai primim garanția.
Primul obiect e în muzeu.
Putem acționa doar când se schimbă paza, adică acum.
Stați pe loc!
Ce e?
Am ajuns devreme să preiau tura
și i-am observat pe ticăloșii ăștia la pândă.
Mă ocup. Ce-ar fi să pleci mai devreme?
Foarte generos din partea ta, „Nu Rechin”.
Ce nume grozav!
Poate i-l pun primului meu născut.
Ciudat să spui asta!
După ce pleacă paznicul, Webs va dezactiva sistemul.
Puteți merge!
Ținta e Băiat trist?
Ține minte, nu te uita direct la tablou, altminteri…
Prea târziu. N-am putut.
Fir-ar! Acum mă uit și eu. Unde e cifra?
Nu văd nimic.
Mutrița lui tristă mă face să plâng.
Să plecăm! O găsește Webs.
D.B. Pumă a fost un hoț legendar. N-ar fi lăsat codul la vedere.
L-a scris cu o substanță fosforescentă.
Bingo!
Da! Avem numărul!
Avem un număr. Locațiile rămase sunt departe.
N-o să terminăm. Ne despărțim.
Webs și Rechin, doi,
eu și Șarpe, trei, Piranha, patru.
Apoi ne întâlnim în ultimul loc.
Asta va confirma că suntem niște hoți a-ntâia.
D.B. Pumă a crezut că putem face asta.
Să dovedim!
Trebuie să dăm tot ce putem.
Folosiți-vă instinctul de a jefui!
- La mama? Din nou? - Sunt invidioasă! Schimbăm?
- Da! - Nu! Respectă planul!
- Te urăsc! Și casa asta. - Nu. M-ai cadorisit de Sf. Valentin.
A fost greu ultima dată, dar acum știm ce facem.
Intrăm și ieșim.
Acolo e.
Îmi place. Îmi dă un sentiment nostalgic de spaimă.
- Are sens. E mama ta. - Ce? Nu! Ia-o!
Tu o ții!
Și ai scăpat-o. N-o să mai aflăm numărul.
Decât dacă vi-l spun eu.
Ciudat că a ascuns un obiect aici.
Credeam că e amuzant, dar nu mai am monede și sunt furios!
Ursul are codul. Dă-mi o monedă!
Uite-aici!
Nu-mi place. Zici că e păianjen.
O să-ți placă. O să putem încerca la nesfârșit.
Pune-o în aparat!
Gheara e măsluită! E o hoață!
Și noi, dar măcar suntem sinceri.
Cum de nu se sparge?
Or fi întărit paza după jaf. Unul din noi trebuie să intre acolo.
Mă sacrific eu!
Despre mine vorbeam, evident!
- De ce-s la bârlog? - De ce-ai plecat?
Acolo e obiectul tău! Am discutat.
Nu mai știu. Dar mă uit.
Se pare că Webs a întărit paza.
Cum intru?
Intrus!
Ce s-a auzit? Ia să mă uit!
Nu!
Tot noi suntem. Exersăm cântatul a cappella.
De ce aud percuție?
Adăugăm elemente de big band.
Bați bine la cimbal, frate!
Mersi, Piranha! Ești grozav!
Da' de unde! Tu ești grozav!
Ce zici, comandăm ceva de mâncare?
Sună bine!
Serpentina! Știi numărul? Trebuie să ni-l spui.
Nu trebuie să fac nimic.
Sigur, dacă aș avea un stimulent, de genul 24 de carate…
- Știi de lingouri? - Mamele știu totul.
Bine. Ce vrei?
Dacă-mi dați 90% din pradă,
vă dau informația cerută.
- Nu! - Nici gând!
Atunci mă duc să fac baie.
Bine. Dacă îți dăm 15%?
Și mingea lui Șarpe.
- Nu! Exclus! - Gândește-te.
Lingouri de 50 de miliarde? Respectul hoților?
Cuvântul „notoriu” în fața numelor noastre, pentru o minge?
Și o furăm înapoi.
Numărul e trei. Plecați și aduceți-mi partea!
Detectare obiect străin.
Webs!
Ce faci?
L-am luat!
Rechin, fă ceva!
Detectare obiect străin.
Bravo, Rechin!
E un șapte.
Casă, amară casă!
Zici că aș căuta loc de parcare. N-o să găsesc numărul aici.
Sunt frânt.
Revino-ți, Piranha!
Băieții răi sunt în drum spre o glorioasă glorie.
Fă-ți treaba!
Echipă, numărul e nouă.
Sau șase? Nu, nouă. Nu știu!
Adu-l cu tine! Căutăm ultimul obiect.
Am revenit.
Cum?
Poate e o călătorie doar dus.
Sper că Piranha e bine. Întârzie.
Piranha!
Ești… Ai luat foc?
Poftim? Nu! Dar tu?
Ce-i cu atâtea întrebări? Parcă ne grăbeam!
Da. Mai sunt 20 de minute.
Până mai dăm un jaf și luăm lingourile?
Timpul e scurt, dar am dat deja patru jafuri.
Încă unul și dovedim că suntem primii.
N-aveam nimic. Acum bârlogul e plin.
Ai dreptate!
- Reușim! - O să fim cei mai buni hoți!
Cei mai buni hoți?
E bună asta! Nu aveți nici bârlog, nici pradă!
- Bufnițele? Ce spui? - Nu face pe prostul!
Vestea s-a răspândit cu iuțeala focului printre hoți.
V-a explodat bârlogul, cu toată prada!
E absurd!
- De ce nu spui nimic? - Mă sperie pârțurile tale!
Bine! Da, e adevărat.
Sunt de vină dronele lui Webs. M-au considerat intrus!
Am avut ședință despre dezactivarea sistemului.
Spui „dezactivare” și se închide.
Nu-mi amintesc.
Băieții răi nu mai au nimic.
Bufnițele Nopții au un adversar mai puțin.
Ce seară plină de haz!
Mulțumim, rataților!
Cum e posibil? Suntem caraghioși. Bârlogul, prada!
Totul a fost degeaba?
E adevărat ce se spune. Nu încerca să faci ceva în viață!
Să mergem acasă.
Stați! Nu mai avem casă.
- A fost un accident. - Priviți!
Al cincilea punct se îndepărtează.
Bine. Ce mai contează o lovitură? Suntem jos.
Așa e. A zis și Ricki. Nu avem nimic.
Deci nu avem nimic de pierdut.
Ne băgăm!
Doar mentorul meu a făcut nebunia asta.
Dacă îi luăm lingourile,
le vom arăta tuturor că Băieții răi sunt cei mai răi!
N-am renunțat la minge ca să plec cu mâna goală.
Să pornim la jaf!
- Da! - Da!
Ajungem la obiect. E în mașina Bufnițelor.
Ăla e!
Oprește și dă-ne ornamentul, Ricki!
Glumești?
De ce v-am da ceva, rataților?
Nu merge volanul!
Suntem hackuiți!
Blochez semnalul lui Ash, dar nu se lasă.
Eliminați-l pe uriaș! El e forțosul.
Nu sunt forțosul, sunt actorul! Eliberați-mă!
Nu-l poți păcăli pe Chaz.
Forțoșii se recunosc.
Încă cinci minute!
Ești nebun? O să te calce!
Suntem aproape! Dacă ne iese, o să fim magnifici!
Lasă-ne măcar să te ajutăm!
Bine. Dă-mi coada! Am un plan.
Iha!
L-am luat!
Hoți de nimic! Întâi smaraldul, acum asta?
Repede! Sub un minut.
Spre lingouri!
Am scăpat de ele!
Suntem aproape. Întoarce!
Mai sunt zece secunde!
Cinci, șapte, trei!
- Atenție! - Nu pot.
Tremur. Prea multă cafea!
Șase sau nouă?
Piranha, e patru!
Unu!
Parcare privată.
Cine vrea lingouri?
De ce văd doar o oglindă stupidă?
Nu poate fi ăsta locul!
Unde e aurul?
Parcă am fost deja jos de tot. Cine știa că se poate mai jos?
Urma să arătăm ce grozavi suntem.
Suntem niște ratați, la urma urmei.
Termină! Doar eu am voie să spun lucruri rele despre Băieții răi.
Niște ratați pot da cinci jafuri?
Șase, cu statuia.
Ce scria în testament că primești?
- „Cea mai mare realizare.” - Uite!
Am greșit.
Cea mai mare realizare nu era aurul, ci tu.
Eu nu sunt nimic fără voi.
Țineam morțiș să dovedesc că suntem cei mai răi.
Suntem deja.
Nu prada, bârlogul sau faima contează.
Cel mai mult contează că ne place să jefuim împreună.
De-asta sunt grozavi Băieții răi.
Ne trebuie o casă.
Da. Ar fi grozav să avem parcare și lift.
Izolare fonică, cu pereți groși ca ăștia.
Îmi place ce izolat e locul ăsta.
Vecina trăgea cu ochiul la repetiții.
Doar mie mi se pare că ar fi un bârlog excelent?
- Ăsta e. - N-o să mă mai aplec.
- Feng shui. - E cam gol.
Va trebui să ne punem pe jafuri, să umplem casa.
Am deja o droaie de idei.
Subtitrarea: Dora Șereș